УХВАЛА 
12 грудня 2024 року                                                        
м. Київ
справа № 133/2073/24
провадження № 61-15931ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 01 жовтня 2024 року про залишення позовної зави без руху, ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 25 жовтня 2024 року про повернення позовної заяви та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 25 листопада 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Козятинського відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Державна казначейська служба України, про спростування недостовірної інформації, захист честі, гідності і ділової репутації, стягнення (відшкодування) моральної шкоди, завданої поширенням недостовірної інформації,
ВСТАНОВИВ: 
У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом Козятинського відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницької області про спростування недостовірної інформації, захист честі, гідності і ділової репутації, стягнення (відшкодування) моральної шкоди, завданої поширенням недостовірної інформації.
Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 01 жовтня 2024 року клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору залишено без задоволення, вказану позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строку для усунення недоліків. 
Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 25 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.
Не погодившись із суду першої інстанції від 25 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 25 жовтня 2024 року визнано неподаною та повернуто заявнику.
У грудні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 01 жовтня 2024 року про залишення позовної зави без руху, ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 25 жовтня 2024 року про повернення позовної заяви та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 25 листопада 2024 року.
У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвал Калинівського районного суду Вінницької області від 01 жовтня 2024 року та від 25 жовтня 2024 року необхідно відмовити з таких підстав.
Однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).
Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Аналіз наведеної процесуальної норми дає підстави для висновку, що касаційному оскарженню підлягають рішення (ухвали) суду першої інстанції після їх перегляду у апеляційному порядку.
Зі змісту ухвали Вінницького апеляційного суду від 25 листопада 2024 року вбачається, що суд не переглянув ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 01 жовтня 2024 року та від 25 жовтня 2024 року.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи, що ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 01 жовтня 2024 року та від 25 жовтня 2024 року не переглянуто в апеляційному порядку, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на зазначені судове рішення необхідно відмовити.
Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 01 жовтня 2024 року про залишення позовної зави без руху та ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 25 жовтня 2024 року про повернення позовної заяви.
Копію ухвали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                      Н. Ю. Сакара      
                                                                                                                  О. В. Білоконь 
                                                                                                                  О. М. Осіян