Номер провадження: 33/813/2406/24
Номер справи місцевого суду: 946/6943/24 
Головуючий у першій інстанції Яковенко І.І. 
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.11.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря Малюти Ю.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 вересня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,
встановив:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №171006, 24.07.2024 о 08:30 год., гр. ОСОБА_1 знаходячись АДРЕСА_1 , під час конфлікту з неповнолітнім сином гр. ОСОБА_2 , висловлювалася нецензурною лайкою на його адресу та застосовувала фізичну силу відносно останнього, чим своїми діями вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №166279, 26.07.2024 о 16:00 год., гр. ОСОБА_1 знаходячись АДРЕСА_1 , під час конфлікту з неповнолітнім сином гр. ОСОБА_2 , висловлювалася нецензурною лайкою на його адресу та застосовувала фізичну силу відносно останнього, чим своїми діями вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 
Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 вересня 2024 року,  ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП., і піддано її адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.
Не погодившись з наведеною постановою суду, ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на її незаконність, просить суд скасувати постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 вересня 2024 року щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та визнати, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не врахував пояснення ОСОБА_1 , які надавались нею під час судового засідання, а саме стосовно того, що конфлікт існує між нею та її колишнім чоловіком, а старший син став на бік колишнього чоловіка. Причиною ж конфлікту, який мав місце 24.07.2024 стало те, ОСОБА_1 побачила, що її старший син, який не має водійського посвідчення брав авто без дозволу та пошкодив його. Щодо конфлікту, який відбувся 26.07.2024 то в цей день колишній чоловік прийшов до ОСОБА_1 додому разом із старшим сином та почав нецензурно висловлюватися на її адресу та схопив за волосся. Зазначає, що суд перелічивши докази, належним чином не розкрив їх доказового значення та не зазначив, що вони підтверджують або спростовують. 
Звертає увагу, що протоколи про адміністративне правопорушення були складені з порушенням строку, а саме: 23.08.2024. В протоколі в графі «свідки» відсутні дані щодо ПІБ та адреси свідків. Свідки в судовому засіданні не були допитані. Крім того, в порушення законодавчих вимог, неповнолітній син ОСОБА_1 надавав пояснення в суді першої інстанції без присутності представника органу опіки та піклування.
В судове засідання, призначене на 06.11.2024 о 10:35 год., учасники справи не з`явився, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи.
Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що мали місце 24.07.2024 о 08:30 год. та 26.07.2024 о 16:00 год підтверджується зібраними по справі доказами.
Апеляційний суд не погоджується в повній мірі з таким висновком суду, виходячи з наступного.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
З наданих до суду протоколів про адміністративне правопорушення ВАД №171006, №166279 вбачається, що 24.07.2024 близько 08:30 години та 26.07.2024 близько 16:00 години, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 під час конфлікту з неповнолітнім сином гр. ОСОБА_2 , висловлювалася нецензурною лайкою на його адресу та застосовувала фізичну силу відносно останнього чим своїми діями вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. В протоколах, в графі «пояснення» ОСОБА_1 зазначила, що «з протоколом не згодна».
До протоколів також були долучені:
-протокол про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 14.08.2024 (а.с.22);
-письмові пояснення ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від 14.08.2024 (а.с.23-24, 25-26, 27, 28);
-письмові поясненнями притягуваної ОСОБА_1 від 14.08.2024, в яких остання підтвердила, що 24.07.2024 в результаті конфлікту з сином, вдарила його рукою 2 рази через те, що ОСОБА_3 не маючи водійського посвідчення брав авто без дозволу та пошкодив його (а.с.29);
-диск з аудіозаписом конфлікту, що мав місце 26.07.2024 (а.с.34);
Аналіз досліджених під час судового розгляду доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок, що дії ОСОБА_1 , утворюють тільки один склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП обставини, якого викладені у протоколі ВАД №171006 та мали місце 24.07.2024 близько 08:30 години.
Наведене обумовлено тим, що обставини вчинення фізичного насильства відносно ОСОБА_3 , які викладені в матеріалах справи, частково підтверджені письмовими поясненням самою ОСОБА_1 .
Поряд з цим, будь-яких беззаперечних та об`єктивних доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 вчинила умисні діяння фізичного чи психологічного характеру 26.07.2024 о 16:00 год. внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю ОСОБА_3 , матеріали адміністративної справи не містять. 
Звинувачення щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за протоколом ВАД 166279 побудоване лише на поясненнях ОСОБА_3 та його батька ОСОБА_4 , які суперечать поясненням ОСОБА_1 . Разом з тим, пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 14.08.2024 апеляційним судом не враховуються, оскільки такі грунтуються виключно на поясненнях самого ОСОБА_3 .
Окрім того, з дослідженого апеляційним судом аудіозапису, вбачається лише те, що 26.07.2024 о 16:00 год, мав місце сімейний конфлікт.
Проте існування конфліктних відносин між ОСОБА_1 та її сином ОСОБА_3 за відсутності доказів на підтвердження завдання чи можливого завдання шкоди фізичному та психологічному здоров`ю потерпілому не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Разом з тим, апеляційний суд не може надавати оцінку доводам апеляційної скарги в частині конфліктних стосунків між ОСОБА_1 та її колишнім чоловіком ОСОБА_4 , оскільки суд переглядає справу в межах правопорушення, яке інкримінується особі в протоколі.
Викладені в апеляційній скарзі обставини, за фактом яких було відкрите кримінальне провадження №12024166150000341 у відношені ОСОБА_4 , є предметом окремої перевірки відповідним органом досудового розсідування.
Виходячи з вищевикладеного, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції в повній мірі не дотримався вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, не встановив всі фактичні обставини справи, обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення, про що складений протокол серії ВАД №166279, що мало місце 26.07.2024 близько 16:00 год.
Зважаючи на викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, мотивувальна частина постанови суду – зміні шляхом викладення мотивувальної частини в редакції цієї постанови, в решті - залишенню без змін. 
Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 вересня 2024 року змінити шляхом викладення мотивувальної частини в редакції цієї постанови, в решті залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя 
Одеського апеляційного суду                                         Є.С. Сєвєрова