ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 р. 	Справа № 520/21442/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2023, головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А.,  м. Харків,  по справі № 520/21442/23
за позовом              Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області  
до              Комунального підприємства "Харківводоканал"                      
про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з Комунального підприємства «Харківводоканал» на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з грудня 2022 по травень 2023 в сумі 561 690,62 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що за відповідачем обліковується заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з грудня 2022 року по травень 2023 року в сумі 561 690,62 грн, яка підлягає стягненню в судовому порядку.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 р. адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ЄДРПОУ 14099344) до Комунального підприємства «Харківводоканал» (вул. Шевченка, буд. 2, м. Харків, 61013, ЄДРПОУ 03361715) про стягнення заборгованості залишено без задоволення.
Позивач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на те, що рішення було прийнято з порушенням норм матеріального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2023 р. по справі № 520/21442/23 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до Комунального підприємства «Харківводоканал» задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що на підставі рішення 4 сесії 5 скликання Харківської міської ради від 12.01.2011 №132/11 реорганізовано комунальне підприємство Виробничо-технологічне підприємство «Вода» шляхом його приєднання до Комунального підприємства каналізаційного господарства «Харківкомуночиствод». Розпорядженням Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради №1880 від 17.10.2011 затверджено передавальний акт КП ВТП «Вода». Позивач також зазначив, що КП «Харківводоканал» є правонаступником вищеназваних підприємств та згідно діючого законодавства виконує фінансові зобов`язання, в т.ч. з погашення фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій пенсіонерів, які заробили пільговий стаж по списку №2 на підприємствах: Комунальне підприємство «Виробничо-технологічне підприємство «Вода»; Комунальне підприємство каналізаційного господарства «Харківкомуночиствод»; Комплекс Харківводовідведення КП КГ Харківкомуночиствод. Крім того за доводами апелянта, пенсія призначається пенсіонеру на підставі трудової книжки, якщо виникають питання щодо заповнення трудової книжки, пенсіонер надає додатково пояснювальні довідки з підприємства, де він працював. Відтак, позивач вважає, що власником «КП «ВТП Вода» і КП «Харківводоканал» є Харківська міська рада, тобто дані правовідносини мають розглядатися з урахуванням особливостей комунальної форми власності; у процесі так званої «ліквідації КП ВТП Вода» по суті не змінився власник підприємства, фактично змінилась лише назва підприємства. Працевлаштування працівників в КП «Харківводоканал» було оформлено переводом з «КП ВТП Вода». Майнові активи підприємства, що ліквідувалося були передані до нового підприємства відповідно передавального акту. Тому в даному випадку має місце фактичне правонаступництво з урахуванням комунальної форми власності, що є підставою направлення всіх розрахунків відшкодувань різниці сум призначених та виплачених пільгових пенсій для оплати саме до КП «Харківводоканал». Відтак встановлені обставини, щодо правонаступництва КП «ВТП Вода» і КП «Харківводоканал» підтверджуються матеріалами справи, і є, на думку позивача, об?єктивними.
Відповідач скористався своїм правом, передбаченим ст. 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) та надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому не погоджуючись з вимогами апеляційної скарги, просив суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10. 2023 р. залишити без змін. 
На підставі положень п.3 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Як встановлено судом, комунальне підприємство «Харківводоканал» знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області.
Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку суми заборгованості КП «Харківводоканал» по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, сума заборгованості Комунального підприємства «Харківводоканал» за період з грудня 2022 року по травень 2023 року складає 38 489,32 грн.
Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку суми заборгованості КП «Харківводоканал» по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування», сума заборгованості Комунального підприємства «Харківводоканал» за період з грудня 2022 року по травень 2023 року складає 523 201,30 грн.
Загальна сума заборгованості КП «Харківводоканал» перед ГУ ПФУ в Харківській області по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з грудня 2022 року по травень 2023 року складає 561 690,62 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до відповідача направлялися розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій у період з грудня 2022 року по травень 2023 року в сумі 561 690,62 грн. по пенсіонерах: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,   ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,   ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,   ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,   ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ,   ОСОБА_26 , ОСОБА_27 ,   ОСОБА_28 ,   ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 .
Відповідні розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з грудня 2022 року по травень 2023 року були надіслані відповідачу. Вказані розрахунки отримані відповідачем, що вбачається з копій рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, наявних в матеріалах справи.
Враховуючи, що відповідачем у добровільному порядку не відшкодовано витрати на виплату та доставку пільгових пенсій у загальному розмірі 561 690,62 грн, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Залишаючи без задоволення адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено правомірність стягнення з відповідача фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у сумі 561 690,62 грн за період з грудня 2022 року по травень 2023 року. Відтак відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з Комунального підприємства «Харківводоканал» на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заборгованості по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з грудня 2022 по травень 2023 в сумі 561 690,62 грн.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 2 Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:
- підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини другої статті 114 цього Закону, – до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;
- за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.
У разі недостатності зазначених коштів фінансування суми, якої не вистачає для повного покриття витрат на виплату та доставку таких пенсій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Тобто, фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п. п. б-з ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», підлягають відшкодуванню в повному обсязі.
Порядок відшкодування підприємством витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах встановлено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов?язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України №64/8663 від 16.01.2004 (далі – Інструкція №21-1).
Підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 вказаної Інструкції визначено, що платниками страхових внесків є страхувальники – роботодавці: підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи – суб`єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру; колективні та орендні підприємства, сільськогосподарські кооперативи, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок).
Згідно з пунктом 6.1 Інструкції, для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року N 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б» - «з"» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2 - 8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Пунктом 6.2 Інструкції № 21-1 визначено, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.
Відповідно до приписів пункту 6.4 вищезазначеної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.
Підприємства згідно з вимогами пункту 6.7 Інструкції щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Згідно з п. 6.8 Інструкції у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона «Крим»). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.
З матеріалів справи встановлено, що позивачем до відповідача направлялися розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з грудня 2022 року по травень 2023 року в загальній сумі 561690,62 грн.
За доводами позивача заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» виникла внаслідок несплати відповідачем належних сум, зазначених у розрахунках пенсіонерів.
Разом з тим, вимагаючи стягнути з відповідача заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, позивачем на надано жодної довідки, виданої КП «Харківводоканал», та копії трудових книжок пенсіонерів, які б доводили, що зазначені у розрахунку працівники (пенсіонери) дійсно працювали та заробили пільговий стаж саме на КП «Харківводоканал» або на іншому підприємстві, правонаступником якого є КП «Харківводоканал».
З наданих позивачем до матеріалів справи документів не вбачається, що вказані у розрахунках пенсіонери працювали в КП «Харківводоканал» та заробили пільговий стаж саме в КП «Харківводоканал».
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що розрахунки позивача базуються на невірно визначених об?ємах заробленого пенсіонерами стажу, оскільки увесь зароблений стаж на КП «ВТП «Вода» безпідставно відноситься позивачем до стажу нібито заробленому на КП «Харківводоканал». 
Щодо означеного вище колегія суддів зазначає наступне. 
На 4 сесії 6 скликання Харківської міської ради Харківської області прийнято рішення від 12.01.2011 за № 132/11 про реорганізацію «Виробничо-технологічного підприємства «Вода» шляхом приєднання його до Комунального підприємства каналізаційного господарства «Харківкомуночиствод», у подальшому згідно з рішенням Харківської міської ради 12 сесії 6 скликання від 23.12.2011 за № 577/11 КП КГ «Харківкомуночиствод» перейменовано на Комунальне підприємство «Харківводоканал».
Рішеннями Харківського окружного адміністративного суду у справах № 520/3273/19 та № 520/5191/19, які набрали законної сили, за позовами Київського об?єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова до Комунального підприємства «Харківводоканал» про стягнення заборгованості, встановлено, що на 4 сесії 6 скликання Харківської міської ради Харківської області прийнято рішення від 12.01.2011 за № 132/11 про реорганізацію «Виробничо-технологічного підприємства «Вода» шляхом приєднання його до комунального підприємства каналізаційного господарства «Харківкомуночиствод», в подальшому згідно з рішенням Харківської міської ради 12 сесії 6 скликання від 23.12.2011 за № 577/11 КП КГ «Харківкомуночиствод» перейменовано на Комунальне підприємство «Харківводоканал».
Відповідно до положень ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрала законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Як встановлено судом з матеріалів справи, зміни до Статуту КП «Харківводоканал» щодо приєднання до нього КП «ВТП «ВОДА» не вносились та Статут таких відомостей не містить.
Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що КП «ВТП «Вода» на час розгляду справи не припинено.
Враховуючи наведене, оскільки КП «ВТП «ВОДА»  не виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та зміни до Статуту КП «Харківводоканал» щодо приєднання до нього КП «ВТП «ВОДА» не вносились та не були зареєстровані відповідно до вимог чинного законодавства, на відповідача не покладено обов`язок по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій пенсіонерів, які працювали та заробили пільговий стаж на підприємстві КП «ВТП «ВОДА».
Разом з тим, суд зазначає, що з наданих позивачем документів судом взагалі не встановлено, на якому підприємстві працювали та заробили пільговий стаж пенсіонери, вказані в розрахунках. Таких документів та відомостей позовна заяві не містить, як не містить і відомостей, що такі пенсіонери працювали у КП «Харківводоканал» чи на підприємстві, правонаступником якого є КП «Харківводоканал».
На підставі викладеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено правомірність стягнення з відповідача фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у сумі 561 690,62 грн за період з грудня 2022 року по травень 2023 року.
Відтак, правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з Комунального підприємства «Харківводоканал» на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заборгованості по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з грудня 2022 по травень 2023 в сумі 561 690,62 грн. відсутні.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 24 січня 2019 року по справі №810/2940/15.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують обставини, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов?язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов?язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов?язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.
Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв?язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2023 по справі № 520/21442/23 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Я.М. Макаренко 	
Судді	   	Л.В. Любчич    С.П. Жигилій