ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року 
м. Київ

cправа №  911/3092/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Рогач Л. І. - головуюча, Краснов Є. В., Мачульський Г. М.,
за участю секретаря судового засідання - Салівонського С. П.,
представників учасників справи:
Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" - Хоміч А. А.,
Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕНДАГРОІНВЕСТ" - Шевченка Д. В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕНДАГРОІНВЕСТ"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2024
(судді Козир Т. П., Агрикова О. В., Мальченко А. О.)
у справі за позовом Акціонерного товариства "ПроКредит Банк"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕНДАГРОІНВЕСТ" та ОСОБА_1 
про солідарне стягнення 2  023  542,40 грн.
ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст позовних вимог та ухвалених судових рішень
1.1. Акціонерне товариство "ПроКредит Банк" (далі - АТ "ПроКредит Банк", позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕНДАГРОІНВЕСТ" (далі - ТОВ "ЛЕНДАГРОІНВЕСТ", відповідач-1) та ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач-2) про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором від 26.11.2020 №  115.50926/FW115.1931 у сумі 2  023  542,40  грн, у тому числі 1  980  000,00 грн капіталу та 43  542,40 грн процентів.
1.2. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем-1 зобов`язання за кредитним договором від 26.11.2020 щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами у встановлений договором строк, внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість. Виконання зобов`язань за вказаним договором забезпечено порукою згідно з договором від 16.11.2020 №  414204-ДП2, тому заборгованість підлягає стягненню з обох відповідачів солідарно.
1.3. Господарський суд Київської області ухвалою від 29.04.2024 позов залишив без розгляду на підставі частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
1.4. Мотивував тим, що позивач, якого належним чином було повідомлено про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання 29.04.2024 з розгляду справи по суті не з`явився, не повідомив про причини неявки та не подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.
1.5. Північний апеляційний господарський суд постановою від 02.07.2024 ухвалу суду першої інстанції скасував; справу передав на розгляд до Господарського суду Київської області.
1.6. Зазначив, що позивач добросовісно користувався належними йому процесуальними правами та виконував процесуальні обов`язки, зокрема, представник позивача брав участь у п`яти судових засіданнях (з них чотири підготовчих засідання та одне по суті), активно подавав пояснення та заперечення на клопотання відповідача-1, проте не з`явився у судове засідання 29.04.2024. Однак суд першої інстанції, залишивши позовну заяву без розгляду, позбавив позивача можливості реалізувати своє право на отримання судового захисту.
2. Короткий зміст вимог касаційної скарги та її обґрунтування
2.1. 18.07.2024 відповідач-1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2024, в якій просить її скасувати та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
2.2. Посилається на неправильне застосування апеляційним господарським судом частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України та неврахування правової позиції, викладеної Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 13.03.2019 у справі № 916/3616/15, від 18.11.2022 у справі №  905/458/21, від 17.03.2023 у справі №  910/17906/21 щодо застосування цих норм процесуального права.
2.3. Зазначає, що суд апеляційної інстанції не врахував, що позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання 29.04.2024, в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки, а також не надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Зважаючи на те, що у попередніх засіданнях представник позивача брав активну участь, неявка представника позивача та неповідомлення суду про причини його неявки може свідчити про те, що позивач втратив інтерес до розгляду справи.
3. Позиція іншого учасника справи
3.1. Позивач у відзиві на касаційну скаргу просить повернути її без розгляду та залишити в силі оскаржувану постанову апеляційного господарського суду.
4. Щодо повідомлення ОСОБА_1  про судове засідання
4.1. Розглядаючи справу Верховний Суд у відповідності до вимог статті 120 ГПК України неодноразово направляв рекомендованими листами процесуальні документи у цій справі  ОСОБА_1  (ухвали від 07.08.2024, 04.09.2024).
4.2. При направленні зазначених рекомендованих листів Верховний Суд користувався послугами оператора поштового зв`язку - Акціонерного товариства "Укрпошта", адже у Верховного Суду відсутні відомості реєстрації електронного кабінету ОСОБА_1 в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі). Але на адресу Верховного Суду повернулося поштове відправлення (ухвала від 07.08.2024)  ОСОБА_1  із відміткою "за закінченням терміну зберігання".
4.3. Водночас положення господарського процесуального законодавства (статті 120, 216, 242 ГПК України) не передбачають повернення рекомендованих листів з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Така відмітка не передбачена як причина невручення судового повідомлення, адже не розкриває суті причини неможливості вручити адресату відповідний рекомендований лист. Подібна відмітка не дає суду обґрунтованих процесуальних підстав для з`ясування факту належного повідомлення сторони у судовій справі, зокрема не визначає чи адресат відмовився від отримання судового повідомлення, чи адресат за вказаною адресою відсутній.
4.4. Втім, як свідчать дані з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 , який відповідно до статті 45 ГПК України має статус відповідача-2 у цій справі, є керівником ТОВ "ЛЕНДАГРОІНВЕСТ", який має статус у справі - відповідач-1.
4.5. Враховуючи, що ОСОБА_1 є керівником ТОВ "ЛЕНДАГРОІНВЕСТ", а про судові засідання, призначені Верховним Судом ухвалами від 07.08.2024 та 04.09.2024 на 04.09.2024 та 02.10.2024, відповідно, ТОВ "ЛЕНДАГРОІНВЕСТ" було повідомлено належним чином, про що свідчать довідки Верховного Суду про доставку документа в кабінет "Електронного Суду", то наведене дає підстави вважати, що відповідний орган управління ТОВ "ЛЕНДАГРОІНВЕСТ", яким є керівник юридичної особи - ОСОБА_1 є таким, що повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання у Верховному Суді.
5. Позиція Верховного Суду
5.1. Заслухавши суддю-доповідачку, представників учасників справи, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами норм процесуального права, колегія суддів зазначає таке.
5.2. Як встановлено судами попередніх інстанцій:
- ухвалою суду першої інстанції від 16.10.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 23.11.2023;
- ухвалою від 23.11.2023 за участю представників позивача, відповідача-1, відкладено підготовче засідання на 18.12.2023;
- ухвалою від 18.12.2023 за участю представника позивача, відкладено підготовче засідання на 18.01.2024.
- ухвалою від 18.01.2024 за участю представників позивача, відповідача-1, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.02.2024;
- ухвалою від 29.02.2024 за участю представників позивача, відповідача-1 оголошено перерву в судовому засіданні до 21.03.2024;
- ухвалою від 21.03.2024 за участю представників позивача, відповідача-1 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.04.2024;
- у судовому засіданні 21.03.2024 представника позивача під розписку повідомлено про дату наступного судового засідання - 29.04.2024; ухвалу суду від 21.03.2024 доставлено позивачу в електронний кабінет у підсистемі "Електронний суд" 25.03.2024; у судове засідання, призначене на 29.04.2024, представник позивача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, тоді як про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.
5.3. Залишаючи позов без розгляду на підставі частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання з розгляду справи по суті 29.04.2024 не з`явився, не повідомив про причини відсутності та не надав клопотання про розгляд справи без його участі. Суд зазначив, що ГПК України передбачає порядок судового розгляду справи у змагальному порядку за участю обох сторін і неявка позивача або його представника у судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки може означати втрату позивачем юридичного інтересу до розгляду його справи судом.
5.4. Апеляційний господарський суд не погодився з такими висновками суду першої інстанції та дійшов висновку про відсутність підстав для залишення позову без розгляду. Суд виходив з того, що матеріалами справи підтверджується, що представник позивача брав участь у п`яти судових засіданнях (з них чотири підготовчих засідання та одне по суті), активно подавав пояснення та заперечення на клопотання відповідача-1, отже його дії не свідчили про втрату інтересу до розгляду цієї справи судом, проте не з`явився у судове засідання 29.04.2024. Підсумовуючи наведене суд дійшов висновку, що позивач добросовісно користувався належними йому процесуальними правами та виконував процесуальні обов`язки, але суд першої інстанції, залишивши позовну заяву без розгляду, позбавив позивача можливості реалізувати своє право на отримання судового захисту.
5.5. Частиною першою статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. 
5.6. Порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у господарській справі регламентовано відповідними нормами процесуального права, а саме нормами ГПК України.
5.7. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом. Однак, це право не є абсолютним, оскільки учасники зобов`язані з`являтися у судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою (пункт 3 частини другої статті 42 ГПК України).
5.8. Статтею 202 ГПК України визначено наслідки неявки у судове засідання учасника справи. Згідно з частинами першою, третьою цієї норми неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справи за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки у судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.
5.9. Водночас у силу частини четвертої статті 202 ГПК України у разі неявки позивача у судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
5.10. Підстави залишення позову без розгляду визначені статтею 226 ГПК України. Так, за пунктом 4 частини першої статті 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. 
5.11. Здійснюючи тлумачення вказаних норм процесуального права, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 17.03.2023 у справі №  910/17906/21 сформулював висновок, що залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.
5.12. Верховний Суд зазначає, що судовий процес, в першу чергу, спрямований на вирішення спору, шляхом винесення відповідного судового рішення з метою захисту прав особи, за захистом яких вона звернулася до суду. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону, що узгоджується із нормою частини першої статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
5.13. Частина перша статті 196 ГПК України (яка знаходиться у главі 6 ГПК України "Розгляд справи по суті") визначає, що розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Тобто розгляд справи, як стадія судового процесу, може здійснюватися у кількох судових засіданнях, які водночас поєднані між собою послідовністю здійснення у них певних процесуальних дій, які формують цілісну систему. Розгляд справи по суті розпочинається з оголошення головуючим судового засідання відкритим (частина третя статті 201 ГПК України). Випадки, коли розгляд справи по суті (і відповідне здійснення послідовності процесуальних дій) розпочинається спочатку, унормовані відповідними приписами ГПК України.
5.14. Натомість суд апеляційної інстанції з`ясував, і скаржник не ставить це під сумнів, що представник позивача неодноразово брав участь у судових засіданнях, як підготовчих, так і призначених судом першої інстанції для розгляду справи по суті; у судових засіданнях, призначених для розгляду справи по суті здійснювалися процесуальні дії з розгляду справи по суті (розгляд заяв та клопотань в порядку статті 207 ГПК України) за участю представника позивача. Отже, позивач брав участь у розгляді справи по суті та з`являвся у судові засідання.
5.15. Колегія суддів вважає, що таке тлумачення частини четвертої статті 202 ГПК України, за яким її приписи застосовуються буквально, не зважаючи на процесуальну єдність стадії розгляду справи по суті та її безперервність, що виражається у послідовному здійсненні процесуальних дій судом, може привести до нерозумного результату, за яким навіть у разі відсутності позивача на оголошенні рішення суду це формально може бути сприйнято як підстава залишення позову без розгляду. 
5.16. Разом з тим, суд апеляційної інстанції обґрунтовано взяв до уваги те, що представник позивача неодноразово брав участь у судових засіданнях, в тому числі у на стадії розгляду справи по суті, подавав пояснення та заперечення на клопотання відповідача-1, як обставини, що свідчать на користь висновку про те, що позивач не втрачав інтересу до розгляду цієї справи судом. Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та не врахував і не надав оцінки наведеному в сукупності з обставинами нез`явлення представника позивача в судове засідання 29.04.2024.
5.17. Отже, на переконання колегії суддів, відсутні підстави вважати наявними обставини для залишення позову без розгляду у зв`язку із нез`явленням представника позивача в судове засідання 29.04.2024.
5.18. При цьому щодо посилання скаржника на правову позицію Верховного Суду у постановах від 13.03.2019 у справі № 916/3616/15, від 18.11.2022 у справі №  905/458/21, від 17.03.2023 у справі №  910/17906/21 щодо застосування частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України, суд зазначає, що слід звернути увагу на те, що застосування норм права здійснюється в кожному конкретному випадку в залежності від встановлених судом обставин справи.
5.19. Під час розгляду справ, про які зазначає скаржник у касаційній скарзі, не було встановлено обставин, які склалися в межах цієї справи, зокрема, участі позивача у судовому засіданні на стадії розгляду справи по суті та здійснення на цій стадії активних дій позивача, направлених на подачу пояснень та заперечень на документи інших учасників справи, що, в сукупності, свідчить про прояв інтересу до процесу розгляду справи та вирішення позову по суті спору. У зазначених скаржником справах позивач не з`являвся у підготовчі засідання та судове засідання по суті спору, внаслідок чого були застосовані (у справах №  916/3616/15, №  910/17906/21) чи мали б бути застосовані (за висновками Верховного Суду у справі №  905/458/21) процесуальні норми права про залишення позову без розгляду, тоді як у цій справі судом апеляційної інстанції встановлено протилежне.
6. Висновки Верховного Суду
6.1. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
6.2. За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
6.3. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.
7. Судові витрати 
7.1. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку, передбаченому статтею 129 ГПК України, покладається на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕНДАГРОІНВЕСТ" залишити без задоволення.
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2024 у справі №  911/3092/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча                                                                                          Л. Рогач

Судді                                                                                          Є. Краснов

                                                                                                    Г. Мачульський