УХВАЛА
25 листопада 2024 року
м. Київ
справа № 757/35067/20
провадження № 51-3582ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року,
установив:
Як убачається з наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заяві про кримінальне правопорушення.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 січня 2021 року залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_4 , а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 вересня 2020 року залишено без змін.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 червня 2021 рокувідмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного суду від 21 січня 2021 року. 
Ухвалою Верховного Суду від 28 липня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 14 червня 2021 року про відмову у відкритті провадження за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного суду від 21 січня 2021 року.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Київського апеляційного суду 14 червня 2021 року за нововиявленими обставинами.
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд ухвали Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року в касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Однак у порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі ОСОБА_4 , хоч і зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, незаконність та необґрунтованість ухвали апеляційного суду, проте не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ч. 1 ст. 438 КПК України. Так, суть аргументів автора скарги зводяться до цитування та трактування окремих статей КПК України та судової практики.
Касатор у касаційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту судового розгляду, не погоджується з оцінкою судом доказів, що вважає істотним порушення кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, проте відповідно до статей 433, 438 КПК України ці обставини не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Наявність зазначених вище недоліків перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, оскільки суд касаційної інстанції відповідно до ч. 2 ст. 433 КПКУкраїни переглядає судові рішення у межах касаційної скарги.
Слід зазначити, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги або шляхом подання додаткових документів, якщо скаржник у порушення вимог КПК України, не надав усіх документів, які мають подаватися разом із касаційною скаргою. 
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції у порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання виправленої касаційної скарги.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу  ОСОБА_4 без руху.
Встановити ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.  
У разі невиконання ухвали скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3