справа № 752/4424/24                                        головуючий у суді І інстанції Кордюкова Ж.І.
провадження № 22-ц/824/11055/2024    суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.

 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
05 листопада 2024 року                                                                                               м. Київ
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого судді - Березовенко Р.В., 
суддів:                         Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,
з участю секретаря   Щавлінського С.Р. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області поданою представником Свинаренком Михайлом Сергійовичем на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 28 березня 2024 року у справі за заявою Головного управління Державної податкової служби в Харківській області, заінтересована особа Акціонерне товариство «Сенс Банк» про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо фізичної особи ОСОБА_2 ,-
В С Т А Н О В И В:
У лютому 2024 року представник Головного управління Державної податкової служби у Харківській області звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва із заявою в порядку окремого провадження про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо фізичної особи ОСОБА_3 , у якій просив суд:
зобов`язати АТ «Сенс Банк» надати Головному управлінню ДПС у Харківській області інформацію, що містить банківську таємницю, відносно ПП-ФО ОСОБА_3 (податковий номер НОМЕР_1 ), у вигляді витягу з особистого рахунку НОМЕР_2 з вказівкою руху коштів на них з призначенням платежу з дати 11 червня 2020 року по 15 листопада 2023 року та у вигляді витягу з особистого рахунку  НОМЕР_3 з вказівкою руху коштів на них з призначенням платежу та дати з 11 червня 2020 року по 15 листопада 2023 року.
Заява обґрунтована тим, що від державного реєстратора надійшла інформація щодо припинення ОСОБА_3 . підприємницької діяльності, що відповідно до п.п.78.1.7 п.78.1 ст. 78 ПК України є підставою для проведення документальної позапланової перевірки.
З метою контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів, дотриманням законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконанням вимог валютного та іншого законодавства, у відповідності до вимог пп. 78. 1.7 п. 78.1. ст. 78 ПК України, на підставі наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 20 грудня 2023 року №5511-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_3 (податковий номер НОМЕР_1 )» фахівцями Головного управління ДПС у Харківській області 21 грудня 2023 року, 22 грудня 2023 року та 25 грудня 2023 року здійснено вихід за податковою адресою ПП-ФО ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 .
Станом на час подання заяви інформація стосовно зміни податкової адреси ПП-ФО ОСОБА_3 в ГУ ДПС у Харківській області відсутня.
Інспекторами ГУ ДПС у Харківській області протягом строку визначеного ПК України було здійснено 3 виходи за адресою місця реєстрації ПП - ФО ОСОБА_3 , якого не було за місцем реєстрації, що перешкоджало проведенню перевірки, внаслідок чого було складено акти про неможливість проведення перевірки від 21 грудня 2023 року за №8023/20-40-24-10-07/2940323536, від 22 грудня 2023 року за №8067/20-40-24-10-07/2940323536 та від 25 грудня 2023 року №8094/20-40-24-10-07/2940323536.
Відповідно до відомостей, що містяться в інформаційних базах Головного управління ДПС у Харківській області, 18 липня 2008 року проведено державну реєстрацію підприємницької діяльності ПП-ФО ОСОБА_3 Основний вид діяльності - 52.29 - інша допоміжна діяльність у сфері транспорту. У господарській діяльності використовував працю найманих робітників. Мав відкриті розрахункові рахунки в AT «Сенс Банк».
У період з 10 червня 2020 року по 15 листопада 2023 року перебував на загальній системі оподаткування. Згідно з даними податкових декларацій про майновий стан та доходи отримано дохід: за 2020 рік - 2 465 826,50 гривень; за 2021 рік - 7 164 387,54 гривень; за 2022 рік - 7 769 455,00 гривень; за 2023 рік декларація про майновий стан та доходи не надана.
З метою встановлення місцезнаходження ПП-ФО ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Харківській області було направлено запит на встановлення місцезнаходження платника податків від 27 грудня 2023 року №26788/5/20-40-24-10-14.
З листа Головного управління Національної поліції в Харківській області від 01 лютого 2024 року за №66/40-785 встановлено, що працівниками поліції було здійснено вихід за податковою адресою: АДРЕСА_1 . Прийнятими заходами встановити місцезнаходження ОСОБА_3 не виявилось за можливим.
З метою проведення документальної позапланової перевірки ПП-ФО ОСОБА_3 до AT «Сенс банк» було направлено запит від 30 січня 2024 року №4067/6/20-40-24-10-17 щодо надання інформації про наявні рахунки та руху грошових коштів по банківських рахунках підприємця за період з 11 червня 2020 року по 15 листопада 2023 року, проте AT «Сенс Банк» надав відповідь тільки про номери відкритих банківських рахунків.
Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, зокрема, можуть бути обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами.
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28 березня 2024 року відмовлено Головному управлінню ДПС у Харківскій області у задоволенні заяви про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо ОСОБА_3 .
Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, представник Головного управління ДПС у Харківській області - Свинаренко Михайло Сергійович, 22 квітня 2024 року засобами поштового зв`язку подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 березня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги заяви у повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, зазначив, що судом порушено приписи п.п. 20.1.5 п. 20.1 ст. 20, п. 42.2 ст. 42, п.п. 75.1 ст. 75 та пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України.
За змістом ч. 2 ст. 350 ЦПК України єдиною підставою для прийняття рішення про відмову у задоволенні заяви про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, законодавець визначив недоведеність відсутності ОСОБА_3 за місцем реєстрації. Однак суд першої інстанції взагалі не надав оцінки підставам для розкриття інформації, що містить банківську таємницю, зазначену у заяві ГУ ДПС.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 травня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області поданою представником Свинаренком Михайлом Сергійовичем на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 28 березня 2024 року у справі за заявою Головного управління Державної податкової служби в Харківській області, заінтересована особа Акціонерне товариство «Сенс Банк» про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо фізичної особи ОСОБА_2 , надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.
08 липня 2024 року представник ОСОБА_3 - адвокат Зайцев Владислав Валерійович подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.
Звернув увагу, що ПК України визначає обов`язок контролюючого органу повідомити платника податків про дату початку та місце проведення перевірки, а платнику, в свою чергу, гарантується право оскаржити рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього.
Реалізація такого права за відсутності обов`язку у контролюючого органу повідомляти про перевірку до її проведення була б неможливою. Невиконання вимог п. 81.1 ст. 81 ПК України щодо пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, направлення на проведення перевірки та копії наказу про проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.
Апелянтом не оспорюється та обставина, що направлення на проведення перевірки та наказ про проведення перевірки ОСОБА_3 не направлялись.
Таким чином, податковий орган не мав права проводити документальну позапланову перевірку платника податків - фізичної особи ОСОБА_3 , а отже, і усі вимоги податкового органу, пов`язані із проведенням такої перевірки, є протиправними.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 серпня 2024 року призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи.
У судовому засіданні представник апелянта Головного управління Державної податкової служби у Харківській області - Поярко Ірина Володимирівна вимоги апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про місце, час і дату розгляду справи в апеляційній інстанції, заяв та клопотань від них не надходило, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши думку учасника справи, який прибув у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20 грудня 2023 року Головне управління ДПС у Харківській області видало наказ №5511-П про проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_3 (податковий номер НОМЕР_1 ), податкова адреса: АДРЕСА_1 , з 21 грудня 2023 року тривалістю три робочих дні за період діяльності з 11 червня 2020 року по 15 листопада 2023 року.
21 грудня 2023 року було складено направлення на перевірку уповноваженим особам Головного управління ДПС у Харківській області Чалій Т.В. та Гурєвій І.В. 
21, 22 та 25 грудня 2023 року Головне управління ДПС у Харківській області склало акти про неможливість проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_3 (податковий номер НОМЕР_1 ), оскільки останній був відсутній за податковою адресою.
27 грудня 2023 року Головне управління ДПС у Харківській області склало запит щодо встановлення фактичного місця знаходження ОСОБА_3 (податковий номер НОМЕР_1 ) та офісних чи складських приміщень, виробничих потужностей (за наявності).
ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області повідомив Головне управління ДПС у Харківській області про неможливість встановлення місцезнаходження ОСОБА_3 .
30 січня 2024 року Головне управління ДПС у Харківській області склало запит до АТ «Сенс Банк» з запитом щодо надання інформації про наявні банківські рахунки ОСОБА_3 (податковий номер НОМЕР_1 ), рух коштів з зазначенням контрагентів та призначення кожного платежу по цим рахункам за період з 11 червня 2020 року по 15 листопада 2023 року.
Відмовляючи у задоволенні заяви податкового органу, місцевий суд констатував відсутність відомостей про реєстрацію ОСОБА_3 як фізичної особи-підприємця та про державну реєстрацію припинення ним підприємницької діяльності у матеріалах справи, що унеможливило перевірити наявність підстав, передбачених підпунктом 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України щодо правомірності призначення податковим органом документальної позапланової перевірки ОСОБА_3 . Також, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_3 до початку проведення перевірки не було вручено у порядку, визначеному статтею 42 ПК Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки і доказів зворотнього матеріали справи не містять, вважав, що у податкового органу не виникло право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків. В той же час, складання уповноваженими особами Головного управління ДПС у Харківській області актів 21, 22 та 25 грудня 2023 грудня про неможливість проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_3 (податковий номер НОМЕР_1 ), оскільки останній був відсутній в зазначені дні за податковою адресою, не звільняє податковий орган від виконання обов`язку повідомити платника податків про проведення документальної позапланової перевірки шляхом надсилання в порядку, визначеному ст. 42 ПК України, відповідного наказу про її призначення.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з нижченаведених мотивів.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю.
Згідно з ч. 1 ст. 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта; відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених Законом України «Про банки і банківську діяльність».
Пунктом 1 ч. 2 ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» визначено, що банківською таємницею, зокрема, є відомості про стан рахунків клієнтів, в тому числі стан кореспондентських рахунків банків у Національному банку України.
За положеннями ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмовий запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи, або за рішенням суду.
З аналізу зазначеної правової норми виходить, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську таємницю, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію.
Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність провести перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності.
При цьому своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплата податків та зборів (обов`язкових платежів) здійснюється шляхом проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок, підстави та порядок яких визначені законом.
Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).
Відповідно до вимог пунктів 20.1.4, 20.1.5 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; отримувати безоплатно від платників податків, а також від Національного банку України, банків, інших фінансових установ, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей довідки у порядку та на підставах, визначених цим Кодексом, з урахуванням законів, що визначають порядок розкриття зазначеними особами інформації, що містить банківську таємницю, таємницю надавача платіжних послуг, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів/електронних грошей на рахунках у банку/небанківському надавачу платіжних послуг, електронних гаманцях, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.
Аналогічне положення закріплене у п. 75.1. ст. 75 ПК України, відповідно до якого, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно пп. 75.1.2. п. 75.1 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Під час здійснення планових перевірок платників податків, які є фінансовими агентами, предметом перевірки також є дотримання фінансовими агентами вимог статті 39-3 цього Кодексу. Не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу «витягнутої руки», крім випадків перевірки дотримання платником податків вимог підпунктів 140.5.4, 140.5.5-1, 140.5.6 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Відповідно до п. 73.4 ст. 73 ПК України, інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків надається в обсягах більших, ніж передбачені пунктом 73.3 цієї статті, банками та іншими фінансовими установами контролюючим органам за рішенням суду. Для отримання такої інформації контролюючий орган звертається до суду.
Як встановлено судом, 20 грудня 2023 року Головне управління ДПС у Харківській області видало наказ №5511-П про проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_3 (податковий номер НОМЕР_1 ), податкова адреса: АДРЕСА_1 , з 21 грудня 2023 року тривалістю три робочих дні за період діяльності з 11 червня 2020 року по 15 листопада 2023 року.
Відповідно до пп. 78.1.1, 78.4 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту. Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Отже, виключним випадком, коли у податкового органу виникає право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків без вручення у порядку, визначеному статтею 42 ПК України, копії відповідного наказу, є отримання інформації, що свідчить про ведення нерезидентом господарської діяльності через постійне представництво на території України, відповідно до вимог підпункту 14.1.193 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, без взяття на податковий облік (п.п. 78.1.22 п. 78.1 ст. 78 ПК України).
За обставинами цієї справи податковий орган ініціював проведення перевірки у  зв`язку з отриманням від державного реєстратора інформації щодо припинення ОСОБА_3 . підприємницької діяльності, а тому мав обов`язок надіслати останньому копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки у порядку, визначеному статтею 42 ПК України.
Відповідно до п. 12 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року №10 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб», у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 листопада 2019 року у справі №752/19172/18 та від 28 травня 2020 року у справі №761/13288/19.
Відповідно до пункту 42.2. статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4. цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Відповідно до абзацу 6 пункту 42.4. статті 42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Згідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що підставою для задоволення заяви про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, мають бути обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами, зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо.
Враховуючи вказані норми матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заявник не надав належних та допустимих доказів на підтвердження вжиття всіх передбачених ПК України заходів для вручення ОСОБА_3 документів, необхідних для проведення перевірки, що також підтверджено останнім у відзиві на апеляційну скаргу.
Інші доводи апеляційної скарги також не дають правових підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права та не спростовують висновків суду, а зводяться лише до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку та тлумаченню норм права на розсуд апелянта.
Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року №63566/00, § 23). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Отже, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Переглядаючи справу, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволення заяви.
Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому рішення суду відповідно до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 375, 379, 382 ЦПК України, Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, подану представником Свинаренком Михайлом Сергійовичем - залишити без задоволення.
Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 28 березня 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 06 листопада 2024 року.
 
Головуючий:                                                                                               Р.В. Березовенко
 
Судді:                                                                                                             О.Ф. Лапчевська
 
                   Г.І. Мостова