ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

07 листопада 2024 року 	м.Суми	

Справа №588/2443/23 
Номер провадження 22-ц/816/1226/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Філонової Ю. О. ,  Рунова В. Ю. 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК»
на  рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 22 лютого 2024 року у складі судді Щербаченко М.В., ухвалене в м. Тростянець Сумської області, повний текст рішення складено 28 лютого 2024 року,
в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» про стягнення безпідставно списаних коштів,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Сумцова Є.С. звернулася до суду з вищевказаним позовом.
Вимоги мотивовано тим, що 12 січня 2017 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі – АТ «Ідея Банк») було укладено Угоду №С08.193.74206 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки. 
У червні 2023 року ОСОБА_1 дізналася про те, що за виконавчим написом від 31 березня 2020 року №511, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. з неї як боржника стягується на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість у розмірі 46 234,27 грн. 
За виконавчим провадженням №62315803 державним виконавцем Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Конєвим О.М. було звернуто стягнення на заробітну плату позивача, яку вона отримувала у ФОП ОСОБА_2 . Фактично із заробітної плати позивача протиправно було стягнуто кошти у сумі 5933,06 грн. 
Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 28 серпня 2023 року у справі №588/1407/23 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості у розмірі 46 234,27 грн. Стягнуто з АТ «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 5933,06 грн в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом та суму сплаченого судового збору у розмірі 2147,20 грн та понесені витрати на отримання правничої допомоги у сумі 10 500 грн. На підставі виданого Тростянецьким районним судом Сумської області у вказаній справі виконавчого листа щодо стягнення з АТ «Ідея Банк» судових витрат та безпідставно стягнутих коштів у загальній сумі 18 580,26 грн. приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Онишкевичем Р.І. 23 жовтня 2023 року було відкрито виконавче провадження №73125417, а 25 жовтня 2023 року - винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі повідомлення відповідача про нібито добровільне виконання рішення суду в повному обсязі відповідно до меморіальних ордерів від 19 вересня 2023 року.
Зазначає, що ОСОБА_1 укладала лише договір кредитної лінії та обслуговування кредитної карти, а окремих рахунків вона у банку не має. А тому вважає, що банк самовільно розпорядився коштами в сумі 18 580,26 грн, спрямувавши їх на погашення заборгованості за кредитним договором. Кредитний договір від 12 січня 2017 року не передбачав надання будь-якої згоди на самовільне розпорядження банком кредитними чи іншими рахунками позивача. Таким чином відповідачем було безпідставно списано з рахунку позивачки грошові кошти у сумі 18 580,26 грн.
На думку позивачки, дії відповідача не відповідають вимогам закону та укладеного договору, що в силу положень статті 1073 ЦК України покладає на відповідача обов`язок негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта. 
Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з АТ «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 безпідставно списані кошти в сумі 18 580,26 грн та покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору та витрати на отримання професійної правничої допомоги.
Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 22 лютого 2024 року позов задоволено.
Стягнуто з АТ «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти в сумі 18 580 грн 26 коп.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, АТ «Ідея Банк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права, у тому числі, незастосування відповідних висновків Верховного Суду щодо можливості добровільного виконання рішення до відкриття виконавчого провадження; неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. 
В доводах апеляційної скарги зазначає, що банк добровільно виконав рішення суду, сплативши на банківський поточний рахунок ОСОБА_1 18 580,26 грн.
Звертає увагу суду на те, що ні в позовній заяві, ні в рішенні суду у справі № 588/1407/23 не було вказано рахунок, на який слід стягнути з банку кошти на виконання рішення суду, у зв`язку з чим АТ «Ідея Банк» добровільно перерахувало такі кошти на відомий банку поточний рахунок ОСОБА_1 . Дії приватного виконавця, який 25 жовтня 2023 року виніс постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із добровільним виконанням банком рішення суду, не були оскаржені позивачкою, що на думку відповідача, свідчить про її згоду на виконання відповідачем рішення суду та непорушення її прав такими діями відповідача та приватного виконавця.
Наголошує на тому, що відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 01 березня 2023 року у справі № 583/4839/21, рішення про стягнення вважається виконаним з моменту зарахування грошових коштів на рахунок. 
Крім того, вважає, що виконання рішення шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позивачки не може підтверджувати безпідставне, на думку позивачки, списання коштів, а навпаки – такі твердження вказують на те, що кошти надійшли на поточний рахунок позивачки, а рішення суду було виконане.
Зазначає, що банком застосовано договірне списання у зв`язку із неналежним виконанням позивачкою зобов`язань по Угоді та списано кошти (виконано дебетовий переказ з відкритого позивачкою у банку рахунку) у розмірі 10 500 грн в погашення простроченого кредиту (4901,59 грн) та в погашення прострочених процентів (5598,41 грн), 2147,20 грн в погашення прострочених процентів; 5933,06 грн в погашення прострочених процентів. 
Крім того, висновки суду, що відповідач клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до суду не подавав, не відповідають фактичним обставинам справи, зокрема тому, що відповідачем у відзиві на позовну заяву зазначено, що витрати на професійну правничу допомогу мають бути зменшені або відмовлено у їх стягненні.
Позивачка правом на подання відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строку не скористалася.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 12 січня 2017 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1   було укладено Угоду № С08.193.74206 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, за умовами якої Банк відкриває Клієнту поточний рахунок НОМЕР_1 у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватись за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням платіжного засобу, та випускає Клієнту міжнародну платіжну картку терміном дії 2 роки (а.с. 61-62). Умовами цієї угоди передбачено надання ОСОБА_1 відновлювальної кредитної лінії по поточному рахунку.
Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 28 серпня 2023 року у справі №588/1407/23, яке набрало законної сили 06 жовтня 2023 року, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 31 березня 2020 року приватним нотаріусом Остапенком Є.М. та зареєстрований у реєстрі за № 511 про стягнення з ОСОБА_1  на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором №С08.193.74206 від 12 січня 2017 року у розмірі 46 234,27 грн. Стягнуто з АТ «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 5933,06 грн в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом та суму сплаченого судового збору у розмірі 2147,20 грн та понесені витрати на отримання професійної правничої допомоги у сумі 10 500 грн (а.с.6-9).
На виконання вказаного рішення суду 11 жовтня 2023 року видано виконавчий лист (а.с. 10).
Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Онишкевичем Р.І. постановою від 23 жовтня 2023 було відкрито виконавче провадження ВП № 73125417 з примусового виконання виконавчого листа у справі №588/1407/23, виданого Тростянецьким районним судом Сумської області, про стягнення з АТ «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 5933,06 грн в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом та суму сплаченого судового збору у розмірі 2147,20 грн та понесені витрати на отримання правничої допомоги у сумі 10 500 грн (а.с. 11).
Згідно з платіжних інструкцій від 19 вересня 2023 року № 5967038, 5973819, 5967134 АТ «Ідея Банк» перераховано  на рахунок НОМЕР_2 - 5933,06 грн., 2147,20 грн. та 10500 грн. відповідно, з зазначенням призначення платежу як компенсації коштів за виконавчим написом, судового збору та витрат на професійну правничу допомогу на виконання рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 28.08.2023 у справі №588/1407/23 (а.с. 13-15).
Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Онишкевичем Р.І. на підставі повідомлення АТ «Ідея Банк» постановою від 25 жовтня 2023 року було закінчено виконавче провадження №73125417 у зв`язку з погашенням боргу за виконавчим документом до відкриття виконавчого провадження (а.с. 12; 16).
Відповідно до виписки по рахунку НОМЕР_3 та платіжних інструкцій від 19 вересня 2023 № 5967038, 5973819, 5967134 на указаний рахунок 19 вересня 2023 року з рахунку АТ «Ідея Банк» НОМЕР_4 надійшли окремими платежами суми 5933,06 грн, 2147,20 грн. та 10 500 грн, які цього ж дня були зараховані відповідачем на погашення кредитної заборгованості (а.с. 110-116).
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Відповідач, прийнявши рішення добровільно виконати рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 28 серпня 2023 року у справі № 588/1407/23 ще до набрання ним законної сили та відкриття виконавчого провадження, діючи добросовісно, повинен був і міг з`ясувати у позивачки спосіб перерахування стягнутих з відповідача рішенням суду коштів, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позову.
Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
За змістом ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.
Частиною 1 статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.
Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлює виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, на час здійснення оспорюваної позивачем платіжної операції врегульовано Законом України «Про платіжні послуги».
Згідно ч.ч. 1, 3 – 5 ст. 42 цього Закону визначено, що надавач платіжних послуг платника зобов`язаний отримати згоду платника на виконання кожної платіжної операції, крім випадків, передбачених цим Законом.
Порядок надання згоди на виконання платіжної операції визначається договором між платником та надавачем платіжних послуг платника.
Платіжна операція вважається акцептованою після надання платником згоди на її виконання. Якщо немає згоди платника на виконання платіжної операції, - така операція вважається неакцептованою, якщо інше не передбачено цим Законом.
Надавач платіжних послуг платника за виконання неакцептованих платіжних операцій несе відповідальність, передбачену цим Законом.
За змістом ст. 86 Закону України «Про платіжні послуги», надавач платіжних послуг несе відповідальність перед користувачами за невиконання або неналежне виконання платіжних операцій відповідно до закону та умов укладених між ними договорів, якщо не доведе, що платіжні операції виконані цим надавачем платіжних послуг належним чином.
Надавачі платіжних послуг несуть відповідальність, визначену цим Законом, за виконання помилкової, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків.
Користувачі мають право на відшкодування в судовому порядку шкоди, заподіяної надавачем платіжних послуг внаслідок помилкової, неналежної, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків.
Встановлено, що підписуючи 12 січня 2017 року Угоду №С08.193.74206 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки, ОСОБА_1 погодилася з тим, що банк здійснюватиме договірне списання грошових коштів з рахунків клієнта в порядку та на умовах, передбачених діючим договором (п. 5.2).
Також, у пункті 2.4 укладеного між сторонами кредитного договору від 19 червня 2019 року №R01.00503.005389156 (а.с. 63-66) зазначено, що з укладенням цього договору, позичальник доручає банку здійснювати договірне списання банком з будь-яких рахунків позичальника в АТ «Ідея Банк» грошових коштів, в розмірі наявної простроченої заборгованості по кредиту, нарахованих процентах, плати за обслуговування кредитної заборгованості, неустойках, штрафах, пені. Таке договірне списання може здійснюватися банком на підставі цього договору будь-яку кількість разів.
Тобто, з вказаного слідує, що позивачка, підписуючи вказані угоди, надала свою згоду АТ «Ідея Банк» на списання коштів з відкритих у даній банківській установі рахунків на погашення кредитної заборгованості. При цьому, отримання додаткової згоди позивачки на здійснення кожної окремої платіжної операції, умови укладених між сторонами договорів не містять, на що не звернув увагу суд першої інстанції, безпідставно відхиляючи доводи відповідача в цій частині.
Враховуючи положення вказаних норм, а також те, що при здійсненні 19 вересня 2023 року платіжних операцій зі списання коштів в сумі 18 580,26 грн з поточного рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 , в рахунок погашення кредитної заборгованості позивачки за договором від 12 січня 2017 року, АТ «Ідея Банк» діяло з дотриманням умов укладеного між ними договору, колегія суддів не вбачає правових підстав для стягнення цих коштів на користь позивачки.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції, через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, на підставі ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи те, що позивачка як споживач звільнена від сплати судового збору, сплачений відповідачем за апеляційне оскарження рішення суду судовий збір в сумі 1610 грн 40 коп. належить компенсувати відповідачу за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367; 374; 376; 381-382; 389 ЦПК України, суд – 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» задовольнити.
Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 22 лютого 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.
Відмовити у задоволенні позову   ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» про стягнення безпідставно списаних коштів.
Компенсувати Акціонерному товариству «ІДЕЯ БАНК» за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 1610 гривень 40 копійок судового збору за апеляційне оскарження рішення суду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді:                                                                                        Ю. О. Філонова 

                                                                                                   В. Ю. Рунов