ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 жовтня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/9037/24	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,     
за участю секретаря судового засідання Дивнич Д.І. 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу:	 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 	
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 31.05.2024р. у справі №160/9037/24	
за  позовом:	ОСОБА_1    	
до:  про:	Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області   визнання протиправними та скасування наказів,  поновлення на посаді і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу  	

ВСТАНОВИВ:

           05.04.2024р. ОСОБА_1 за допомогою засобів системи «Електронний суд» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі- ГУ НП в Дніпропетровській області) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, судом першої інстанції позов зареєстровано 08.04.2024р.  / а.с. 1-6/.
           12.04.2024р. судом першої інстанції за вищезазначеним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №160/9037/24 та справу призначено до судового розгляду / а.с. 20 /.
          Позивач, посилаючись у адміністративному позові, на те, що він з 05.08.2014р. по 06.11.2015р. проходив службу в органах внутрішніх справ, а 07.11.2015р. проходив службу в  Національній поліції України і перед звільненням обіймав посаду старшого оперуповноваженого 4-го відділу (боротьби з сексуальною експлуатацією) управління міграційної поліції ГУ НП в Дніпропетровській області, має спеціальне звання капітан поліції. Наказом ГУ НП  в Дніпропетровській області №331к від 20.02.2024р. за порушення службової дисципліни, недотримання вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 1, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, ч. 1 ст. 38 та ч. 1 ст. 42 Закону України «Про запобігання корупції», абз. 2, 3, 6 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України №1179 від 09.11.2016р., п.п. 1, 6 розділу ІІ «Завдання та обов`язки» Посадової інструкції старшого оперуповноваженого 4-го відділу (боротьби з сексуальною експлуатацією) УМП ГУНП до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, а наказом відповідача №230о/с від 29.02.2024р. його  звільнено з поліції за п.6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію України» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 29.02.2024р., він вважає, що ці накази відповідача є необґрунтованими та безпідставними з огляду на те, що під час проведення службового розслідування відповідачем не було враховано всі істотні обставини, що мають значення для прийняття висновку про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби, службове  розслідування відносно проведено не повно та не об`єктивно, його не було повідомлено про призначення та проведення відносно нього службового розслідування, у зв`язку з чим його було позбавлено права на захист, права надати пояснення до додаткові матеріали в рамках службового розслідування, висновок службового розслідування ґрунтується лише на наявності пред`явленої йому підозри у вчиненні злочину, в ході службового розслідування не доведено факт вчинення ним дисциплінарного проступку, тому він вважає що з огляду на відсутність достатніх доказів вчинення ним дисциплінарного проступку його звільнення є безпідставним. Тому просив суд: - визнати протиправними та скасувати накази відповідача №331к від 20.02.2024р. та  №230о/с від 29.02.2023р., - поновити його в органах Національної поліції на посаді старшого оперуповноваженого 4-го відділу (боротьби з сексуальною експлуатацією) управління міграційної поліції ГУ НП в Дніпропетровській області, - стягнути з ГУ НП в Дніпропетровській області середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29.02.2024р. по день ухвалення судового рішення у справі. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду   від 31.05.2024р. у справі №160/9037/24 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправними та скасовано накази ГУ НП  в Дніпропетровській області №331к від 20.02.2024р. та №230о/с від 29.02.2024р.; поновлено ОСОБА_1  на посаді старшого оперуповноваженого 4-го відділу (боротьби з сексуальною експлуатацією) управління міграційної поліції ГУ НП в Дніпропетровській області з 01.03.2024р.; стягнуто з ГУ НП  в Дніпропетровській області користь ОСОБА_1  середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.03.2024р.  по 31.05.2024р.  у розмірі 44699,12 грн., в задоволенні решти позовних вимог відмовлено / а.с. 150-156/.
Відповідач, не погодившись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції,  26.06.2024р. подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу / а.с. 161-183/, з метою забезпечення розгляду якої ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.06.2024р.  з суду першої інстанції витребувано матеріали  адміністративної справи №160/9037/24 / а.с. 185/, які надійшли до суду апеляційної інстанції 04.07.2024р.  / а.с. 187/. 
Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 23.07.2024р. у справі №160/9037/24 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ НП  в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду   від 31.05.2024р.  у справі №160/9037/24 / а.с. 188/  і справу призначено до апеляційного розгляду у судовому засіданні о 13 годин 30 хвилин 10.09.2024р. / а.с. 189/, про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством строк та спосіб повідомлено учасників справи / а.с. 190-197 /. 
Відповідач,  посилаючись у апеляційній скарзі, з урахуванням додаткових письмових пояснень / а.с. 161-174/ на те, що судом першої інстанції під час розгляду цієї справи було зроблено висновки - щодо недоведеності вчинення позивачем дисциплінарного проступку що свідчить про відсутність підстав для його звільнення, які суперечать фактичним обставинам справи, тому вважає, що судом першої інстанції рішення від 31.05.2024р. постановлено з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права і просив скасувати рішення суду першої інстанції від 31.05.2024р.   у цій справі та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні вимог адміністративного позову у повному обсязі. 
           10.09.2024р адміністративна справа №160/9037/24 була знята з апеляційного розгляду і розгляд справи у судовому засіданні перенесено на 13 годин 30 хвилин 24.09.2024р. / а.с. 198/, про що судом було повідомлено учасників справи / а.с. 199-205/.
          У судовому засіданні 24.09.2024р. за клопотанням позивача розгляд цієї справи було відкладено на 13 годин 30 хвилин 08.10.2024р. /а.с. 208-209/, а 08.10.2024р. розгляд цієї справи за клопотанням представника позивача було відкладено на 14 годин 30 хвилин 15.10.2024р. / а.с. 218/, а 15.10.2024р. через повітряну тривогу у розгляді цієї справи оголошено перерву до 14 годин 30 хвилин 29.10.2024р. / а.с. 225-227/.
Заслухавши у судовому засіданні 29.10.2024р. :
-          представника відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції від 31.05.2024р. у цій справі скасувати та постановити у справі нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні вимог адміністративного  позову у повному обсязі; 
-          позивача та його представника, які заперечували проти доводів апеляційної скарги і посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду цієї справи було об`єктивно та повно з`ясовано усі обставини справи та постановлено рішення у справі без порушень норм чинного законодавства, просили суд апеляційну скарга залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 31.05.20204р.  у цій справі залишити без змін;
перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали цієї адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
          Під час розгляду цієї справи встановлено, що позивач у цій справі - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 / а.с. 8-9/, з 05.08.2014р. по 06.11.2015р. проходив службу в органах внутрішніх справ, а 07.11.2015р. проходив службу в  Національній поліції, з 19.07.2022р.  обіймав посаду старшого оперуповноваженого 4-го відділу (боротьби з сексуальною експлуатацією) управління міграційної поліції ГУ НП в Дніпропетровській області, має спеціальне звання капітан поліції / а.с. 126-130/, присягу поліцейського склав 29.01.2016р. / а.с. 131/, з Правилами етично поведінки поліцейських, які затверджені наказом МВС України №1179 від 09.11.2016р., ознайомлений 02.11.2020р. / а.с. 135-136/.
           22.01.2024р. до ГУ НП  в Дніпропетровській області надійшла інформація про те, що цієї ж доби працівниками СБУ спільно з представником Офісу Генерального прокурора України, в рамках досудового розслідування кримінального провадження №42023000000001167 від 13.07.2023р. за ч. 2 ст.  302, ч. 3 ст.  368  та ст.  369-2 КК Україи, проводились невідкладні слідчі дії (обшуки) за адресою: м. Дніпро, вул. Поля, 1, в адміністративній будівлі управління міграційної поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, у тому числі у службовому кабінеті №13, який закріплено за старшим оперуповноваженим 4-го відділу (боротьби з сексуальною експлуатацією) УМП ГУ НП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_1 ..
З метою повної та всебічної перевірки обставин вказаної надзвичайної події, відповідно до вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, який затверджено  Законом України №2337-VIII від 15.03.2018р., та  ст. 70 Закону України «Про Національну поліцію»  наказом ГУ НП в Дніпропетровській області №207 від 23.01.2024р. призначено службове розслідування за відомостями щодо можливих порушень службової дисципліни окремими поліцейськими управління міграційної поліції ГУНП в Дніпропетровській області, а також неналежної організації роботи останніх, що призвели до проведення 22.01.2024 обшуків в адміністративній будівлі вказаного управління /а.с. 60/, строк проведення службового розслідування, продовжено на 15 календарних днів наказом ГУ НП в Дніпропетровській області №375 від 06.02.2024р. /а.с. 63/. 
          З наданої та долученої до матеріалів цієї справи копії висновку службового розслідування про результати службового розслідування за відомостями щодо можливих порушень службової дисципліни окремими поліцейськими управління міграційної поліції ГУ НП в Дніпропетровській області, а також неналежної організації роботи останніх, що призвели до проведення 22.01.2024 обшуків в адміністративній будівлі вказаного управління, який затверджено 20.02.2024р. начальником ГУ НП в Дніпропетровській області Ганжою О. / а.с. 40-55/,  вбачається, що в ході проведеного службового розслідування встановлено наступне. 
           22.01.2024р. до ГУ НП надійшла інформація про те, що цієї ж доби працівниками Головного слідчого управління СБУ спільно з представником Офісу Генерального прокурора України в рамках досудового розслідування по кримінальному провадженню №42023000000001167 від 13.07.20223 за ч.2 ст.302, ч.3 ст.368  та ст.369-2 ККУ  проводились невідкладні слідчі дії (обшуки) за адресою : м. Дніпро, вул. Поля, 1, в адміністративній будівлі управління міграційної поліції ГУНІ в Дніпропетровській області (далі - УМП ГУНП), а саме у службовому кабінеті №1, закріпленому за начальником УМП ГУНП полковником поліції ОСОБА_2 , у службовому кабінеті №9, закріпленому за начальником 4-го відділу (боротьби з сексуальною експлуатацією) УМП ГУНП майором поліції ОСОБА_3 , та у  службовому кабінеті №13, закріпленому за старшим оперуповноваженим 4-го відділу (боротьби з сексуальною експлуатацією) УМП ГУНП капітаном поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженим 3-го відділу (боротьби з торгівлею людьми) УМП ГУНП капітаном поліції ОСОБА_4 , оперуповноваженим 3-го відділу (боротьби з торгівлею людьми) УМП ГУНП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 .
          Під час проведення слідчих дій працівниками СБУ в службовому кабінеті №9 УМП ГУНІ вилучено матеріали кримінального провадження №420202042150000107 на 41 аркуші та системний блок комп`ютера «HP dc-5800», у службовому кабінеті №13 вилучено жорсткий диск «Western Digital».
           23.01.2024р. заступнику начальника управління - начальнику 3-го відділу УМП ГУНП підполковнику поліції ОСОБА_6 були передані 2 повідомлення про підозру за ч.3  ст.368 КК України  для подальшого вручення старшому лейтенанту поліції ОСОБА_5 та капітану поліції ОСОБА_1 
           24.01.2024р. Шевченківським районним судом м. Києва було обрано запобіжні заходи:
- полковнику поліції ОСОБА_2 у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави в розмірі 1000000 грн.;
- капітану поліції ОСОБА_1 у вигляді нічного домашнього арешту (з 22.00 до 06.00);
- старшому лейтенанту поліції ОСОБА_5 у вигляді цілодобового домашнього арешту.
          Так, відповідно до відомостей, викладених в повідомленні про підозру старшому лейтенанту поліції ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 03.06.2023р., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, капітан поліції ОСОБА_1 вступив у злочинну змову із старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , у подальшому останні розробили злочинний план, спрямований на отримання неправомірної вигоди, відповідно до якого, володіючи інформацією про осіб, які надають послуги інтимного характеру на території м. Дніпро, тобто займаються проституцією, вирішили отримати від таких осіб неправомірну вигоду за не притягнення їх до відповідальності.
Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 03.06.2023р. вказаними поліцейськими на виконання попередньо розробленого злочинного плану було прийнято рішення про отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 за неперешкоджання її незаконній діяльності, яка полягала у зайнятті проституцією, за що передбачена адміністративна відповідальність за  ст.181-1 КУпАП.
          В ході реалізації своїх протиправних та злочинних намірів капітан поліції ОСОБА_1 та старший лейтенант поліції ОСОБА_5 за період часу із 03.06.2023р. по 14.10.2023р. отримали від ОСОБА_7 неправомірну вигоду на загальну суму 75000 грн. за неперешкоджання її діяльності із зайняття проституцією та неприйняття відповідних рішень, передбачених  ст. 181-1 КУпАП.
          Крім того, для об`єктивного з`ясування всіх обставин та з метою оцінки діяльності окремих поліцейських УМП ГУНП, а також для визначення ролі керівництва в здійсненні заходів щодо зміцнення службової дисципліни та профілактики вчинення дисциплінарних проступків, що є одним з характеризуючих критеріїв відношення поліцейських до виконання службових обов`язків та до служби і цілому, було проведено перевірку службової діяльності поліцейських вказаного підрозділу, під час якої виявлено ряд недоліків.
          У ході перевірки, зокрема, встановлено, що капітаном поліції ОСОБА_1 та старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 всупереч вимог посадових інструкцій останніх, за період часу з 01.11.2023р. по 29.01.2024р. ініціативних рапортів щодо документування злочинної діяльності, розкриття злочинів, а також здійснення оперативних контактів (їх заведення) не надходило та не реєструвалось. Також, вказаними поліцейськими не заведено жодної справи оперативного обліку та наглядового провадження по відповідним лініям роботи (довідка від 29.01.2024 №4/6-222).
          Позивач у справі - ОСОБА_8 , під час  опитування дисциплінарною комісією  надав пояснення, у яких, серед іншого, зазначив що будь-яких неправомірних дій під час оперативного супроводжування в рамках кримінального провадження №420202042150000107 він не вчиняв та незаконних вказівок керівництва УМП ГУНП не виконував, і також зазначив, що відповідно до  ст. 62 Конституції України  особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
          Враховуючи викладене, дисциплінарна комісія за результатами проведеного службового розслідування зробила висновок про те, що старший оперуповноваженим 4-го відділу (боротьби з сексуальною експлуатацією) УМП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_1 своїми діями дискредитував звання поліцейського; вчинені ним проступки самі по собі або у сукупності підривають довіру та авторитет Національної поліції України і їх працівників в очах громадськості і є несумісним із подальшим проходженням служби, що зумовлює застосування до поліцейського, який вчинив діяння, несумісне з посадою, найсуворішого типу стягнення  - звільнення зі служби, у зв`язку із чим запропоновано застосувати до нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. 
          Відповідачем, на підставі висновків службового розслідування,  20.02.2024р. прийняло наказ від №331к, пунктом 2 якого за порушення службової дисципліни, недотримання вимог п. 1, 2 ч. 1  ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1, 6 ч.  3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, ч. 1 ст.  38  та ч.1 ст.  42 Закону України «Про запобігання корупції», абз. 2, 3, 6 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, які затверджено  наказом МВС України №1179 від 09.11.2016р., п. 1, 6 розділу ІІ «Завдання та обов`язки» Посадової інструкції старшого оперуповноваженого 4-го відділу (боротьби з сексуальною експлуатацією) УМП ГУНП, що виразилось у недотриманні під час виконання своїх службових повноважень вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, несумлінному, некомпетентному, нерезультативному і невідповідальному виконанні службових повноважень та професійних обов`язків, нескладані за період часу з 01.11.2023р. по 29.01.2024р. ініціативних рапортів щодо документування злочинної діяльності, розкриття злочинів, а також здійснення оперативних контактів (їх заведення), незаведені жодної справи оперативного обліку та наглядового провадження лінії роботи (довідка від 29.01.2024р. №4/6-222), тобто вчинені в умовах воєнного стану дій несумісних з вимогами, що пред`являються до професійних та моральних якостей поліцейського та, як наслідок, підривають довіру до нього, як до носія влади та до поліції в цілому, застосовано до старшого оперуповноваженого 4-го відділу (боротьби з сексуальною експлуатацією) управління міграційної поліції ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_1) дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції / а.с. 11-14/.
          Наказом ГУ  НП  в Дніпропетровській області № 230о/с від 29.02.2024р. капітана поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого 4-го відділу (боротьби з сексуальною експлуатацією) управління міграційної поліції, звільнено зі служби в поліції з 29.02.2024р. за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) / а.с. 10/.
          Не погоджуючись із вищезазначеними наказами відповідача, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом свого порушеного права, який було задоволено судом першої інстанції оскільки, суд першої інстанції зробив висновок що службове розслідування в цьому випадку відносно позивача було проведено не повно та не об`єктивно, з явно вираженим ухилом на притягнення позивача до відповідальності, без з`ясування усіх важливих обставин спірної події, що фактично призвело до недоведеності відповідачем застосування самого тяжкого виду стягнення у вигляді звільнення позивача з займаною посади, тому з огляду на те, що в основу службового розслідування, висновки якого слугували підставою для прийняття оскаржуваних наказів, було покладено обставини, за які передбачено кримінальну відповідальність в межах наявного кримінального провадження №42023000000001167, але докази на підтвердження доведення вини позивача за результатами розслідування цього кримінального провадження на момент застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення відсутні, суд першої інстанції зробив висновок про те, що такі накази є протиправними та підлягають скасуванню.
Але колегія суддів вважає, що такі  висновки суду першої інстанції суперечать фактичним обставинам справи є необґрунтованими та безпідставними і такими, що призвели до прийняття ним рішення у цій справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, і надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі,  суд зазначає наступне.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015р. (далі Закон №580-VIII).
Відповідно до ст. 3 Закону №580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з ч.1 ст.17 Закону №580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Відповідно до ст.18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч.2 ст.19 Закону №580-VIII).
Згідно з п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Статтею 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України №2337-VIII від 15.03.2018р. (далі - Дисциплінарний Статут) визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Згідно зі ст.11 Дисциплінарного Статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту.
Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст.12 Дисциплінарного Статуту).
Відповідно до ст.13 Дисциплінарного Статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
Згідно із ч.3 ст. 13 Дисциплінарного Статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
При цьому, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
За приписами ст.14 Дисциплінарного Статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Відповідно до ч.1 ст.18 Дисциплінарного Статуту, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.
Положеннями пп. 6 ч. 1  ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Отже з урахуванням вищенаведеного службова дисципліна в органах поліції досягається дотриманням поліцейськими Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників, а також неупередженим, гідним та сумлінним виконанням поліцейськими своїх обов`язків та утриманням від вчинення дій, що підривають авторитет поліції, і аналіз наведених вище норм Дисциплінарного статуту та Закону дає можливість зробити висновок про те, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, який доведений матеріалами службового розслідування, а висновок за результатами службового розслідування, у свою чергу, повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку та встановлення наявності (або відсутності) вини порушника.
При цьому необхідно враховувати, що законодавець чітко визначив, що підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту, є вчинення таким поліцейським дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії чи бездіяльності поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Під час розгляду цієї справи судом встановлено, що з метою дослідження фактів та обставин вчинення позивачем дисциплінарного проступку, наявності чи відсутності в його діях дисциплінарного проступку, відповідачем  видано наказ №207 від 23.01.2024р., яким призначено службове розслідування щодо можливих порушень службової дисципліни окремими поліцейськими УПМ ГУ НП в Дніпропетровській області, а також неналежної організації роботи останніх ( у тому числі  позивача) / а.с.60/, строк проведення якого продовжено відповідним наказом відповідача №375 від 06.02.2024р. / а.с. 63/, за результатами вказаного службового розслідування складено висновок від 20.02.2024р., який затверджений начальником  ГУ НП в Дніпропетровській області / а.с. 40-55/, і за змістом висновку про результати службового розслідування щодо позивача, особи, які проводили службове розслідування, прийшли до переконання про вчинення ним дисциплінарного проступку - у недотриманні під час виконання своїх службових повноважень вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, несумлінному, некомпетентному, нерезультативному і невідповідальному виконанні службових повноважень та професійних обов`язків, нескладані за період часу з 01.11.2023р. по 29.01.2024р. ініціативних рапортів щодо документування злочинної діяльності, розкриття злочинів, а також здійснення оперативних контактів (їх заведення), незаведені жодної справи оперативного обліку та наглядового провадження лінії роботи (довідка від 29.01.2024р. №4/6-222), тобто вчинені в умовах воєнного стану дій несумісних з вимогами, що пред`являються до професійних та моральних якостей поліцейського та, як наслідок, підривають довіру до нього, як до носія влади та до поліції в цілому.
Отже колегія суддів вважає, що з урахуванням наведеного підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського, і у даному випадку такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни, тому  саме за скоєння дисциплінарного проступку до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
При цьому колегія суддів вважає за необхідне акцентувати увагу на тому, що  службове розслідування було проведено саме за фактом отриманої інформація про проведення невідкладних слідчих дій (обшуків) в адміністративній будівлі управління міграційної поліції ГУНП в Дніпропетровській області, а саме у службовому кабінеті №13, закріпленому за старшим оперуповноваженим 4-го відділу (боротьби з сексуальною експлуатацією) управління міграційної поліції ГУ НП капітаном поліції ОСОБА_1 , а не за фактом доведення вини останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст.368 та ст. 369-2 КК України.
Тому колегія суддів критично оцінює доводи позивача під час розгляду справи стосовно того, що його вина може бути доведена лише вироком суду в межах розгляду кримінального провадження №4202300000001167, а не матеріалами службового розслідування, і не може прийняти до уваги надану представником позивача під час розгляду апеляційним судом особову картку / а.с. 232/ на підтвердження обставин того, що кримінальне провадження №4202300000001167 порушено відносно іншої особи а не позивача ОСОБА_1 ..
Колегія суддів вважає, що обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку у вигляді вчинення дій, не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, що призвело до приниження авторитету органу Національної поліції, встановлені службовим розслідуванням і є доведеними, тоді як доводи позивача у позові та апеляційній скарзі не спростовують цього, оскільки позивач у справі, маючи статус поліцейського, повинен був докласти максимум зусиль задля сприяння доведеності своєї невинуватості у вчиненні дисциплінарного проступку, але останній відмовився від надання пояснень під час проведення службового розслідування, посилаючись на ст. 63 Конституції України, що в свою чергу свідчить про наміри позивача уникнути відповідальності за результатами службової перевірки.
Також суд апеляційної інстанції вважає за необхідне акцентувати увагу на тому, що  проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи поліцейського надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки.
Верховний Суд України неодноразово, зокрема у постановах  від 29.09.2015р. у справі № 21-1288а15 та від 20.10.2015р. у справі № 21-2103а15, зазначав, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.
Отже колегія суддів вважає, що дії позивача, встановлені службовим розслідуванням, є такими, що підривають авторитет і довіру до поліції як органу державної виконавчої влади, який покликаний захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, що є неприпустимим, і у даному  випадку позивачем було вчинене діяння несумісне з посадою позивача та яке виходить за межі дисциплінарної відповідальності, оскільки останнім було скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16.02.2018р. у справі № 821/4900/14.
Надаючи оцінку аргументам позивача, покладеним в основу адміністративного позову про необґрунтованість спірних наказів відповідача, з огляду на відсутність судових рішень, яким би підтверджувались обставини, що ставляться йому в провину, суд зазначає, що хоча оспорювані позивачем накази  і прийняті відповідачем на підставі відомостей службового розслідування, яке призначено у зв`язку із отриманням відповідачем інформації щодо проведення обшуків в рамках досудового розслідування по кримінальному провадженню №4202300000001167, однак ґрунтується на самостійних правових підставах та висновках і відсутність факту притягнення позивача до кримінальної або адміністративної відповідальності не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який, в порядку, передбаченому Дисциплінарним Статутом, відповідач в межах своєї компетенції має право застосовувати такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів Національної поліції.
Отже, у межах розгляду цієї справи не досліджується питання наявності або відсутності вини особи у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст.368 та ст. 369-2 КК України, і  суд надає правову оцінку обставинам лише наявності або відсутності вчинення позивачем дисциплінарного проступку.
Такі висновки суду узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду під час вирішення подібних відносин, які викладені у  постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2018р. у справі №800/531/17, від 12.02.2019р. у справі №9901/711/18 та у постанові Верховного Суду від 13.02.2020р. у справі №1.380.2019.000121.
Таким чином, судом відхиляються доводи позивача про протиправність звільнення через недоведення його вини у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки непритягнення до адміністративної відповідальності за вчинення певних дій не є тотожним із застосуванням дисциплінарної відповідальності за вчинення дій, які несумісні з подальшим проходженням служби, адже працівники поліції власним прикладом та поведінкою зобов`язані зміцнювати авторитет закону серед громадян та неухильно його дотримуватись.
Наведені висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, які викладені у постанові від 17.07.2019р. у справі №806/2555/17.
Щодо посилання позивача на неспівмірність застосування до нього крайнього заходу дисциплінарного впливу - звільнення зі служби в поліції, то колегія суддів  вважає такі посилання безпідставними, оскільки за встановлених обставин службового розслідування, з огляду на грубе порушення службової дисципліни, що принижує та дискредитує як самого працівника поліції, так і органи поліції в цілому, застосування такого заходу відповідачем є правомірним.
За встановлених судом обставин, в контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні відносини, суд вважає, що старший оперуповноважений 4-го відділу (боротьби з сексуальною експлуатацією) управління міграційної поліції ГУ НП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_1 не дотримався службової дисципліни, яка базується на високій свідомості та зобов`язує поліцейського дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів Національної поліції, дотримуватися норм професійної та службової етики, що виразилося у недотриманні під час виконання своїх службових повноважень вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, несумлінному, некомпетентному, нерезультативному і невідповідальному виконанні службових повноважень та професійних обов`язків, нескладані за період часу з 01.11.2023р. по 29.01.2024р. ініціативних рапортів щодо документування злочинної діяльності, розкриття злочинів, а також здійснення оперативних контактів (їх заведення), незаведені жодної справи оперативного обліку та наглядового провадження лінії роботи (довідка від 29.01.2024 №4/6-222), тобто вчинені в умовах воєнного стану дій несумісних з вимогами, що пред`являються до професійних та моральних якостей поліцейського та, як наслідок, підривають довіру до нього, як до носія влади та до поліції в цілому, тому з огляду на те, що службове розслідування проведено відповідачем на підставі та в межах повноважень, відповідно до норм законодавства, а спірні накази прийнято на підставі та з дотриманням вимог Закону №580-VIII і Дисциплінарного Статуту, правові підстави для їх скасування відсутні.
З урахуванням вищенаведеного колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи зробив висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення  із порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для скасування такого рішення суду, тому необхідно апеляційну скаргу відповідача задовольнити, рішення суду першої інстанції від 31.05.2024р. у цій справі скасувати із прийняттям нового рішення, яким з урахуванням наведених вище фактичних обставин справи, які були встановлені судом під час розгляду справи, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі через його необґрунтованість та безпідставність.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд,- 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну   скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській  області - задовольнити. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду   від 31.05.2024р. у справі №160/9037/24 -  скасувати. 
В позові відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.
                    Повний текст постанови виготовлено та підписано 05.11.2024р. 
   
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов