ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 жовтня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/2295/24	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Дурасової Ю.В., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши у  письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Запорізького окружного  адміністративного суду від 21.05.2024 року (суддя Садовий І.В., м. Запоріжжя, повний текст рішення виготовлено 21.05.2024 року) у адміністративній справі №280/2295/24 за позовом ОСОБА_1  до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання зарахувати до страхового стажу певний період роботи та призначити пенсію за віком, суд – 

в с т а н о в и в:
          У березні 2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі по тексту – відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі по тексту – відповідач 2), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 від 01.11.2023 року №084050014608 про відмову у призначенні йому пенсії за віком; зобов`язати відповідача 2 призначити та виплачувати йому пенсію за віком  відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 26.10.2023 року із зарахуванням до загального стажу роботи періоду проходження військової служби з 13.05.1981 року по 07.01.1982 року та зайняття підприємницькою діяльністю у період з 26.04.1999 року по 28.12.2016 року.
          Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.05.2024 року позовні вимоги задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 01.11.2023 року №084050014608 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період проходження військової служби з 13.05.1981 року по 07.01.1982 року і період зайняття підприємницькою діяльністю з 01.01.2003 року по 01.02.2003 року, у зв`язку із чим повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.10.2023 року щодо призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду, викладених у даному судовому рішенні.
          З рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначав, що у квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове  державне пенсійне страхування» та рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 12.04.2024 року №084050014608 йому було відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого в установленому порядку. 26.10.2023 року не погоджуючись  рішенням пенсійного органу   ОСОБА_1 повторно звернувся із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 01.11.2023 року №084050014608 йому було відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.  Апелянт зазначив, що, починаючи з 01.01.2018 року право на призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мають особи після досягнення віку 60 років; з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року – від 23 до 33 років. Апелянт зазначив, що записи у трудовій книжці мають відповідати Інструкції про порядок, ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджено постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 року №162 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства  праці України від 29.07.1993 року №58. При опрацюванні наданих до заяви ОСОБА_1 документів по обчисленню стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком , пенсійним органом розраховано стаж, який склав 27 років 06 місяців 20 днів. До страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано, зокрема, період військової служби з травня 1981 року по січень 1982 року, оскільки відсутній військовий квиток, в довідці від 20.01.2017 року №20/131 відсутня підстава видачі.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05.03.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення йому пенсії за віком. Заява ОСОБА_1 в порядку екстериторіальності була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, за результатами чого було прийнято рішення від 12.04.2024 року №084050014608, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком з посиланням на відсутність передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» необхідного страхового стажу. ОСОБА_1 не погодившись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 26.10.2024 року повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком. Заява ОСОБА_1 в порядку екстериторіальності була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та за результатами розгляду заяви було прийнято рішення від 01.11.2023 року № 084050014608, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком з посиланням на відсутність передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» необхідного страхового стажу. Крім того, вказаним рішенням відмовлено у зарахуванні до страхового стажу періоду військової служби з травня 1981 року по січень 1982 року, оскільки відсутній військовий квиток, а в довідці від 20.01.2017 року №20/131 відсутня підстава видачі. З наданої до матеріалів справи копії оскаржуваного рішення пенсійного органу №084050014608 від 12.04.2024 року, яким ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що станом на момент звернення ОСОБА_1 за призначенням пенсії за віком він досяг передбаченого ст.26 Закону України №1058-VI шестидесятирічного віку. Страховий стаж складає 27 років 6 місяців 20 днів. На підтвердження наявності у ОСОБА_1 права на зарахування до його страхового стажу періодів здійснення ним підприємницької діяльності до матеріалів справи надані копії: свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності – фізичної особи від 28.04.1999 року; свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_1 від 28.04.1999 року; свідоцтва про сплату єдиного податку серії НОМЕР_2 терміном дії з 01.01.2005 року по 31.12.2005 року;  квитанції від 16.01.2003 року про сплату єдиного податку у розмірі 130 грн. за період з 01.01.2003 року по 01.02.2003 року . Суд врахував, що ОСОБА_1 не надано жодного доказу визначеного законодавством (торгового патенту, свідоцтва про сплату єдиного податку, довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування, патенту про сплату фіксованого розміру прибуткового податку або довідки про сплату страхових внесків); не надано довідок Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків. Суд врахував, що з розрахунку стажу вбачається, що пенсійним органом частково зараховано періоди здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності після 01.01.2004 року, а саме: з 01.02.2004 року по 31.12.2004 року, з 01.04.2005 року по 30.09.2005 року та з 01.01.2007 року по 31.03.2007 року; періоди зараховані відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5), відповідно до сплати страхових внесків. До страхового стажу ОСОБА_1 зараховано періоди його роботи: з 01.03.1993 року по 20.03.2000 року на Казенному підприємстві «Науково-виробничий комплекс «Іскра», з 16.11.2007 року по 05.05.2009 року у Запорізькій обласній організації соціалістичної партії України, та з 22.10.2009 року по 31.01.2011 року у Комунальній установі «Запорізький обласний центр молоді» Запорізької обласної ради, які підтверджуються записами трудової книжки серії НОМЕР_3 від 25.07.1980 року. Суд врахував, що відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_3 від 25.07.1980 року, ОСОБА_1 з 13.05.1981 року по 11.01.1982 року проходив військову службу у Збройних силах Радянської армії. Вказане підтверджується також довідкою (замість військового квитка) №20/131 від 20.01.2017 року, виданою ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_1 , у якій містяться відомості про період проходження ОСОБА_1 військової служби протягом травня 1981 року – січня 1982 року. При вирішенні спору по суті, суд першої інстанції керувався Законом України частинами 1, 3 ст.56, ст.62 «Про пенсійне забезпечення»; абзацом другим ч.1 ст.26, ст.24, ст.44, підпунктом 1 п.3-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; пунктами 1, 3, 4, 6 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637; п.2.1 Порядку №22-1 та прийшов до висновку про те, що у період з 1994 року по 01.07.2000 року на законодавчому рівні було передбачено зарахування до страхового (трудового) стажу для обчислення пенсій періоду здійснення підприємницької діяльності за умови сплати підприємцями страхових внесків до Пенсійного фонду України, які підлягали обов`язковій реєстрації як платники внесків в органах пенсійного фонду; підприємець може підтвердити свій стаж до 01 липня 2000 року - довідкою Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01 липня 2000 року - довідкою із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. У разі здобуття ОСОБА_1 доказів перебування на спрощеній системі оподаткування та сплати страхованих внесків, позивач не позбавлений права повторного звернення до територіального органу Пенсійного фонду України для зарахування спірних періодів до страхового стажу позивача. Стосовно позовних вимог про зобов`язання зарахувати до загального стажу роботи період проходження ОСОБА_1 військової служби з 13.05.1981 року по 07.01.1982 року, суд зазначив, що стаж військової служби ОСОБА_1 підтверджений належними доказами, а саме: трудовою книжкою (яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи), а також довідкою, виданою замість військового квитка. Щодо ефективного захисту порушеного права на призначення пенсії за віком, суд врахував, що належним способом захисту порушених прав ОСОБА_1 у заявленому до розгляду спорі є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період проходження військової служби з 13.05.1981 року по 07.01.1982 року і періоду зайняття підприємницькою діяльністю з 01.01.2003 року по 01.02.2003 року, у зв`язку із чим повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.10.2023 року щодо призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду, викладених у даному судовому рішенні.
Суд апеляційної інстанції враховує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області оскаржено рішення суду першої інстанції в частині правомірності зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду проходження ним військової служби у період з 13.05.1981 року по 07.01.1982 року.   
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  05.03.2023 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення йому пенсії за віком та за принципом екстериторіальності його заява 12.04.2024 року була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, було прийнято рішення №084050014608, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком з посиланням на відсутність передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» необхідного страхового стажу. Повторно ОСОБА_1 26.10.2024 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком та в порядку екстериторіальності заява була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та прийнято рішення від 01.11.2023 року №084050014608, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком з посиланням на відсутність передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» необхідного страхового стажу. Як вбачається з рішення пенсійного органу до страхового стажу не враховано період військової служби з травня 1981 року по січень 1982 року, оскільки відсутній військовий квиток, а в довідці від 20.01.2017 року №20/131 відсутня підстава видачі.
В рішенні Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зазначило, що страховий стаж ОСОБА_1 склав 27 років, 06 місяців, 20 днів.
Відповідно записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 25.07.1980 року, останній з 13.05.1981 року по 11.01.1982 року проходив військову службу у Збройних силах Радянської армії. Проходження ОСОБА_1 військової служби підтверджується довідкою №20/131 від 20.01.2017, виданою ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно якої ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_4 з 05.1981 року по 01.1982 року.
Відповідно до ст.24, абзацу другого ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до підпункту «в» абзацу 3ст.56, ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 1, 3, 6  Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637): основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки військових комісаріатів, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС; довідки архівних і військово-лікувальних установ. Військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до трудового стажу на підставі довідок військових комісаріатів, які видаються в порядку, що визначається Міноборони.
Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що стаж військової служби ОСОБА_1 підтверджений належними доказами, а саме: трудовою книжкою (яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи), а також довідкою, виданою замість військового квитка. Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що належним ефективним способом захисту порушеного права ОСОБА_1 на призначення пенсії за віком є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період проходження військової служби з 13.05.1981 року по 07.01.1982 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.10.2023 року про призначення пенсії за віком.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд – 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області – залишити без задоволення. 
Рішення Запорізького окружного  адміністративного суду від 21.05.2024 року у адміністративній справі №280/2295/24 – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко