Справа № 466/12608/23                         Головуючий у 1 інстанції: Едер П. Т. 
Провадження № 22-ц/811/1361/24                 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

05 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Шандри М.М.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.
розглянувши у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИЛА:
24 листопада 2023 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», загальну суму заборгованості за Кредитним договором № 0666-8303 від 05.04.2021 в розмірі 44 500,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом – 15 000,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 29 500,00 грн, а також стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2 147,20 грн.
В обґрунтування позову покликалося на те, що 05.04.2021 між ТОВ “УКР КРЕДИТ ФІНАНС” та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (navse.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Кредитний договір № 0666-8303. Даний Кредитний договір разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений.
На виконання зазначених вимог, позичальнику надано наступний одноразовий ідентифікатор A340 для підписання Кредитного договору 0666-8303 від 05.04.2021, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов Кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту – 15 000,00 грн; строк кредитування – 21 календарний день (з можливістю пролонгації строку кредитування); % ставка стандартна – 2,00 % за кожен день користування Кредитом.
Згідно пункту 6 Правил надання споживчих кредитів, за користування Кредитом Позичальнику нараховуються та Позичальник повинен сплатити Кредитодавцю проценти у розмірі, який зазначено в Кредитному Договорі. Обчислення строку користування Кредитом та нарахування процентів за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування Кредитом відповідно до умов Договору. Таким чином, проценти за користування Кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму Кредиту з першого дня перерахування суми Кредиту Позичальнику (перерахування грошових коштів на поточний (картковий) рахунок Позичальника) до дня (включно), коли Позичальник повністю погасив заборгованість.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору. На підтвердження факту видачі кредиту, Кредитодавець додав до позовної заяви документи, що підтверджують перерахування кредитних коштів (копію Довідки про перерахування суми кредиту та копію Довідки про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи).
Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.
Відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором 0666-8303 від 05.04.2021 шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором. Крім того, відповідач в загальній кількості 66 разів оформлював кредитні відносини з позивачем, попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить обізнаність відповідача з процедурою оформлення та виконання Кредитного договору.
Всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» та ст. ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України відповідач порушив вищезазначені умови Кредитного договору та не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором навіть після спливу строку кредитування, встановленого умовами Кредитного договору.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за Кредитним договором № 0666-8303 від 05.04.2021 в розмірі 44500,00 грн, з яких: 15000,00 грн – прострочена заборгованість за кредитом; 29500,00 грн – прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір у розмірі 2147,20 грн.
Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що суд першої інстанції, не взяв до уваги той факт, що кредитний договір є неукладеним (нікчемним), оскільки Кредитний договір від 05.04.2021 №0666-8303 не містить істотних умов передбачених для кредитного договору. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» повинно було надати відповідачу інформаційний лист про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту. Відповідача не ознайомлювали з «Правилами надання споживчих кредитів» та тарифами. Позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував факт перерахування та отримання Відповідачем 15000,00 грн кредитних коштів, а надана довідка не є первинним бухгалерським документом. 
Вказує, що підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи. Надана позивачем довідка від AT «КБ «ПРИВАТ БАНК» є без підпису уповноваженої особи та вихідного номеру, а також повного номеру картки, на які перераховано кошти, що не дає можливості ідентифікувати власника. Для належного підтвердження доказів отримання кредиту, позивач зобов`язаний був надати в суд оригінали меморіального ордеру, заяву на видачу готівки чи інші належні документи про отримання коштів позичальником в повній сумі, однак такого не було зроблено, що свідчить недоведеність розміру кредитної заборгованості, що є підставою відмови в позові.
Також розрахунок заборгованості не може слугувати доказом, що підтверджує розмір заборгованості, оскільки за своєю правовою природою не відповідають вимогам належності та допустимості доказів.
Звертає увагу суду, що оскільки Кредитний договір від 05.04.2021 року №0666-8303, як стверджує позивач, було укладено 04 квітня 2021 року та строк дії в ньому зазначено 25.04.2021, то подання позову про стягнення боргу 23.11.2024 є підставою для відмови в позові з підстав пропуску строку позовної давності.
Зазначає, що згідно пункту 6 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. Відповідно позивач не мав прав нараховувати та стягувати проценти в період дії карантину, тобто з 01.03.2020 до 24.02.2022.
Щодо нарахування кредитором прострочених процентів за порушення строків повернення кредитних коштів, то право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. За таких обставин, нараховані проценти за ставкою 2% від непогашеної суми кредиту за кожен день прострочення зобов`язання після закінчення строку кредитування є незаконним, водночас неподання позивачем детального розрахунку позову свідчить про його необізнаність стосовно розміру боргу.
Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
20.05.2024 представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» – Мельник В.С. подала відзив на апеляційну скаргу. Просить рішення суду залишити без змін, скаргу залишити без задоволення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.
Судом установлено, що 05.04.2021 між ТОВ “УКР КРЕДИТ ФІНАНС” та ОСОБА_1 укладено електронний Кредитний договір № 0666-8303 (а.с. 16).
Згідно умов Кредитного договору, Кредитодавець надає Позичальникові грошові кошти в кредит на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити нараховані Кредитодавцем комісію та проценти за користування Кредитом. Строк кредиту – 21 день; термін платежу – 25.04.2021; сума кредиту – 15000,00 грн; нараховані проценти – 6300,00 грн; комісія за видачу кредиту – 0 грн; разом до сплати – 21300,00 грн.
Відповідно п. 4 Кредитного договору, протягом строку Кредиту фіксована процентна ставка складає 2% від непогашеної суми кредиту за кожен день користування. Проценти за користування Кредитом нараховуються з першого дня перерахування Позичальнику суми кредиту до закінчення визначеного Кредитним Договором строку, на який надається кредит. Річна процентна ставка складає 730%.
Згідно п. 7 Кредитного договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка за Кредитом складає 730%. Орієнтовна загальна вартість Кредиту (вартість користування Кредитом) для Позичальника на дату Кредитного Договору складає 142.00 % від Суми Кредиту (у відсотковому вираженні) або 21 300 грн та включає в себе проценти за користування Кредитом 42.00 % від Суми Кредиту (у відсотковому вираженні) або 6 300 грн (у грошовому вираженні) та комісію за видачу кредиту у розмірі 0.0% від суми кредиту (у відсотковому вираженні) або 0 грн (у грошовому вираженні). Обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості Кредиту є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, зазначених в Договорі, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Орієнтовна реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за Договором залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії Договору.
Відповідно до п. 11.1 Кредитного договору, Позичальник сплачує Кредитодавцю проценти за користування чужими грошовими коштами за частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України у розмірі 2% (два відсотки(-ів)) за кожен день фактичного користування відповідною частиною Суми Кредиту по дату фактичного повернення всієї Суми Кредиту включно. Річна відсоткова ставка за процентами за користування чужими грошовими коштами складає 730%. Максимальний сукупний розмір нарахованих процентів за користування грошовими коштами згідно даного пункту не може перевищувати 200% від Суми Кредиту.
Відповідно до п. 13 Кредитного договору, цей Кредитний договір та Правила, разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору. Укладаючи цей Кредитний договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті Кредитодавця (https://creditkasa.ua), повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись Договору, а тому добровільно та свідомо укладає Договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.
Відповідно до п. 15 Кредитного договору Позичальник має право у будь-який час повністю або частково повернути Кредит до спливу строку, що встановлений у пункті 2 Кредитного Договору, а у разі пролонгації - до закінчення строку пролонгації. В такому випадку Позичальник зобов`язаний сплатити проценти за ставкою(-ами), що діяла(-и) протягом відповідного періоду користування Кредитом, за період фактичного користування Кредитом. При цьому, якщо Позичальник достроково поверне частину Кредиту, Кредитодавець зобов`язаний здійснити коригування зобов`язань Позичальника у бік їх зменшення та, на вимогу Позичальника, надати йому новий графік платежів.
Відповідно до п. 16 Кредитного договору, позичальник підтверджує, що до укладення Договору уважно ознайомився з текстом Кредитного Договору та Правилами, а також отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.
На виконання зазначених вимог, Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор A340, для підписання Кредитного договору 0666-8303 від 05.04.2021, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.
Пунктом 5.4 Правил надання споживчих кредитів передбачено, що укладаючи Договір, Кредитодавець та Заявник/Позичальник визнають усі документи (в тому числі Договір), підписані з використанням Електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), еквівалентними за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноручно, що повністю відповідає положенням ч.12. ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію». Сторони підтверджують, що Договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для Сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами Сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Підписуючи Договір шляхом використання Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, Заявник/Позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами Договору (умовами цих Правил та Кредитного Договору) (а.с. 19).
Пунктом 6.1. Правил надання споживчих кредитів передбачено, що за користування Кредитом Позичальнику нараховуються, а Позичальник повинен сплатити Кредитодавцю проценти у розмірі, який зазначено в Кредитному Договорі. Обчислення строку користування Кредитом та нарахування процентів за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування Кредитом відповідно до умов Договору. Таким чином, проценти за користування Кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму Кредиту з першого дня перерахування суми Кредиту Позичальнику (перерахування грошових коштів на поточний (картковий) рахунок Позичальника) до дня (включно), коли Позичальник повністю погасив Заборгованість (а.с. 19).
Відповідно до Паспорта споживчого кредиту інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, затвердженого наказом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» № 175-П від 3 листопада 2020 р., який разом з кредитним договором складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, зазначено, що Процентна ставка - 2% в день. Також тип процентної ставки - фіксована. Крім того, зазначено загальні витрати за кредитом, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, реальна річна процентна ставка, відсотків річних тощо (а.с. 22-23).
На підтвердження перерахунку грошових коштів ОСОБА_1 , позивачем надано довідку про перерахування суми кредиту в розмірі 15 000 грн через систему платежів LiqPay (а.с. 25).
Також листом (довідкою) підтверджується надання ОСОБА_1 коштів у позику в сумі 15 000 грн, відповідно до Кредитного Договору № 0666-8303 від 05.04.2021 (а.с. 14).
Згідно з наданим ТОВ “УКР КРЕДИТ ФІНАНС” розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 становить 44500,00 грн, з яких 15000,00 грн - основний борг; 29500,00 грн – залишок відсотків (а.с. 28-43).
Частиною 1 статті 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди ( п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до пункту 15 Розділу «Прикінцевих ти перехідних положень» ЦК України встановлено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/ та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.
Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України вказано, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію").
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» інформація, що надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості, зокрема, про тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Згідно абз. 3 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору № 0666-8303 від 05.04.2021. Оскільки отримані позичальником кошти в добровільному порядку не були повернуті ТОВ “УКР КРЕДИТ ФІНАНС”, то сума заборгованості у розмірі 44 500,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. 
Щодо пропуску позивачем строку позовної давності, то позовна заява разом з додатками була направлена до суду за допомогою ЄСІТС «Електронний суд» 23.11.2023, тоді як строк позовної давності закінчується у 2024 році, тобто на момент подачі позовної заяви строк позовної давності не сплив.
Щодо факту укладення між Позивачем та Відповідачем Кредитного договору, то у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» кредитний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію».
Так, в «особистому кабінеті» відповідач отримав гіперпосилання для ознайомлення з Офертою щодо укладення договору. Оферта, що міститься за гіперпосиланням, є пропозицією у розумінні ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про електрону комерцію» та відповідно до ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про електрону комерцію», включає умови, викладені у Правилах надання споживчих кредитів, що є невід`ємною частиною договору, що пропонується до укладення клієнту.
На виконання зазначених вимог, Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор, для підписання Кредитного договору № 0666-8303 від 05.04.2021 року, підтвердження ознайомлення з Правилами надання споживчих кредитів та Паспортом споживчого кредиту Інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит які є невід`ємною частиною договору.
Враховуючи те, що відповідач отримав смс-повідомлення на номер телефону для входу в особистий кабінет, здійснив вхід на веб-сайті Кредитора до особистого кабінету та заповнив заявки на отримання кредиту, отримав смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для ознайомлення та підписання кредитного договору, то Кредитний договір № 0666-8303 від 05.04.2021 між позивачем та відповідачем є належним чином укладений та сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Щодо фактичного перерахунку грошових коштів Відповідачу, то Позивач (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК») видав Відповідачу кредитні кошти у розмірі 15 000.00 грн на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті. Вказане підтверджується листом (довідкою) АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 на карту Відповідача та довідкою про перерахування суми кредиту № 0666-8303 від 05.04.2021.
Таким чином, вище вказані довідки є достовірними та належними доказами, що свідчать про перерахування  ОСОБА_1 коштів у розмірі 15 000,00 грн.
Щодо порядку нарахування відсотків.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що:
- з 05.04.2021 по 25.04.2021 (включно) проценти за користування кредитним коштами нараховувались за фіксованою процентною ставкою, яка складає 2% протягом строку кредитнного договору - 21 день;
- з 26.04.2021 по 13.07.2021 (включно) нарахування процентів відбувалось у розмірі 2%, що передбачено п. 11.1 Договору. Так, нарахування процентів після закінчення строку кредитування відбувалось у відповідності до умов Кредитного договору, а саме п. 11.1 Договору.
Так, наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не було спростовано та будь-якого іншого розрахунку останнім надано не було.
Необхідно зазначити, що Велика Палата ВС у постанові від 28 березня 2018 року по справі 444/9519/12 зазначила, що відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Права та інтереси позивача у цих правовідносинах забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Водночас формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Отже, підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України, як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, як грошова сума яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16.
Крім того, жодних штрафних санкцій (пеня, штраф та неустойка) позивачем відповідачу не нараховувалося, оскільки нарахування процентів після закінчення строку кредитування відбувалось на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, що є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання.
Також 14.05.2022 після закінчення строку Кредитного договору, відповідачем було внесено платіж у розмірі 500,00 грн, які враховано на погашення процентів за користування кредитними коштами (а.с. 34). Сплачуючи кредит, Відповідач вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду викладеній у Постанові від 23.12.2020 по справі №127/23910/14- ц, в якій зазначено, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення – без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено: 15.11.2024

Головуючий        

Судді