Номер провадження: 22-ц/813/3594/24 
Справа № 522/9480/23
Головуючий у першій інстанції Ковтун Ю.І.
Доповідач Кострицький В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кострицького В.В.,
суддів: Лозко Ю.П., Коновалової В.А.,
за участю секретаря судового засідання Соболєва Р.М.
учасники справи:
позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»
відповідач - ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2023 року
у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовної заяви
Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 13.08.2010 у розмірі 62906,22 грн. станом на 13.02.2023, яка складається з: 51458,18 грн. - заборгованість за тілом кредита; 11448,04 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 грн.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що ОСОБА_1  звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 13.08.2010. Відповідачці було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок, який у подальшому збільшився до 51460,00 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.2.1.1.2.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між нею і банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідачки у заяві. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 13.02.2023 має заборгованість у розмірі – 62906,22 грн., яка складається з: 51458,18 грн. - заборгованість за тілом кредита; 11448,04 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2023 року позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 13.08.2010 у розмірі 51458,18 гривень. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 2195,55 гривень.
В обґрунтування оскаржуваного рішення, суд першої інстанції виходив з наступного мотивування, а саме, що документи не підтверджують умов кредитування та наявності заборгованості у визначеній позивачем сумі. Як вбачається з матеріалів справи, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, не містять підпису відповідачки. Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві  ОСОБА_1 , яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.Таким чином, позовні вимоги банку у частині стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками не підлягають задоволенню з підстав відсутності доказів погодження між сторонами у встановленому законом порядку умов договору щодо строків, розміру та порядку нарахування відсотків за користування кредитними коштами. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті суд вважає, що, АТ КБ «ПриватБанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Короткий виклад вимог апеляційної скарги
Не погоджуючись з рішенням суду, представник Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2023 року скасувати в частині та винести нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про відсутність підстав для стягнення з відповідача відсотків по кредиту, допустивши грубе порушення норм цивільного права та невірно застосував норми права. Судом першої інстанції не прийняв до уваги долучену позивачем до позовної заяви довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду від 13.08.2010р. де відповідач своїм підписом погодився з базовою відсотковою ставкою в місяць у розмірі 3,0%. Прізвище та ім?я позичальника разом з ІПН зазначено безпосередньо в тексті довідки про умови кредитування (у верхній частині), під викладеними умовами наявний підпис Відповідачки. Заперечень щодо підпису указаної довідки відповідачкою не надано. Слід зазначити, що після ознайомлення з умовами кредитування (підписанням зазначеної довідки), саме 13.08.2010р. Відповідачці було відкрито картковий рахунок, видано кредитну картку, встановлено кредитний ліміт в розмірі 1000грн., який згодом було збільшено до 51 460грн та розпочато використання кредитних коштів, що підтверджується розрахунком заборгованості та Випискою по картковому рахунку, Довідки про видачу карток та розмір ліміту додавались до позову.
Таким чином вважали, місцевим судом прогноровано факт погодження з Відповідачем умов кредитування (у тому числі щодо сплати процентів ) та безпідставно відмовлено в їх стягненні з посиланням на непогодження таких умов з Відповідачем. Отже, висновок суду про відсутність погодження умов кредитування с незаконним, безпідставним та помилковим, а наявність узгодження між сторонами базового розміру процентної ставки вважали підставою для задоволення вимог зі стягнення заборгованості за процентами.
Щодо явки сторін.
Сторони належним чином повідомлені про час та місце судового засідання. В судове засідання не з`явились . Клопотань про відкладення до суду не надійшло. Що не заважає відповідно до вимог чинного ЦПК України розглянути справу за наявними матеріалами справи.
Позиція апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Задовольняючи частково позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції зазначив, що документи не підтверджують умов кредитування та наявності заборгованості у визначеній позивачем сумі. Як вбачається з матеріалів справи, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, не містять підпису відповідачки. Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві ОСОБА_1 , яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Таким чином, позовні вимоги банку у частині стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками не підлягають задоволенню з підстав відсутності доказів погодження між сторонами у встановленому законом порядку умов договору щодо строків, розміру та порядку нарахування відсотків за користування кредитними коштами. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті суд вважає, що, АТ КБ «ПриватБанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Однак, колегія суддів апеляційного суду не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, у зв`язку з тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають матеріалам справи, так як відповідно до матеріалів справи підписи відповідача ОСОБА_1 присутні у довідці про умови кредитування з використанням платіжної карти “Кредитка Універсальна” 30 днів пільгового періоду(а.с. 56) та паспортом споживчого кредиту, в якому на а.с.55 міститься підпис відповідача (а.с.51-55). Суд першої інстанції зробив поспішні висновки, щодо відмови у задоволенні стягнення коштів за користування кредитними коштами через відсутність підписів відповідача та ознайомленням з умовами кредитування.
Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» та Витяг з «Тарифів Банку» додаються до позовної заяви.
Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом Відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення Відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді (Витяг із Умов та правил надання банківських послуг, з якими ознайомлено Відповідача додається до позовної заяви).
Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-caйт банку (www.privatbank.ua або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком.
Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ 22 від 05.10.2011 року керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку.
При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, з згідно яких обслуговується Відповідач.
Заявою Відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі, що також підтверджується копією Паспорту споживчого кредиту (додається до позовної заяви).
Враховуючи те що висновки суду не відповідають матеріалам справи (а.с.51-56) судова колегія приходить до висновку про необхідність скасування судового рішення в частині відмови задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 11 448,04 грн та ухвалення нового рішення у цій частині під час якого судова колегія враховує наступні норми права та правовідносини.
У відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Формі.
Згідно ст. 207 ЦК України Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Статтею 207 ЦК України не передбачено вичерпного переліку таких документів, тому окрім листів та телеграм можуть використовуватися і інші засоби зв?язку, наприклад електронний або інший інтернет/SMS-pecype.
Ч. 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку.
Стосовно підпису документів на планшеті Позивач звертає увагу, що відповідно до ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін. Відповідно до ст. 1 закону України "Про електроні довірчі послуги" електронний підпис — це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов?язуються і використовуються ним як підпис. Крім того, відповідно до п. 3 Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України, що затверджена Постановою НБУ N?151 від 13.12.19 р., цифровий власноручний підпис - власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою та нерозривно пов?язаний з електронним документом, підписаним цим підписом.
Також, одночасно із вищезазначеним свідченням приєднання до угоди Відповідача, дія Договору підтверджується фактом користування Відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч. 2. ст. 642 ЦК України, згідно якої особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.
Виконання Відповідачем Договору вбачається також із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування (виписка по рахунку та розрахунок заборгованості додаються до позовної заяви).
Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своею правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України).
Відповідно до 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов?язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов?язки сторін, пов?язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до виявленого бажання, Відповідачу було відкрито кредитний рахунок (що підтверджується Випискою по рахунку, яка додається до позову) та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.
13.08.2010 року Відповідачем також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». В цій же довідці Відповідач власним підписом підтвердив, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений».
Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, а Відповідачу надано у користування кредитну картку (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримані картки, що додається).
У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 51460.00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позовної заяви.
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.2.1.1.2.3 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою Банку.
Таким чином, Банк свої зобов?язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Відповідач зобов?язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором.
Але в процесі користування кредитним рахунком Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов?язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку, яка додається до позовної заяви.
Таким чином, у порушення п.2.1.1.5.5 Договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов?язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов?язковим для виконання сторонами.
В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 згідно до п. 2.1.1.2.12. Сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов?язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов?язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю. Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки "Універсальна"; 84,0% - для картки "Універсальна голд".
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушив зобов`язання за даним договором.
Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати Мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються прстроченими.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом 13.02.2023 року має заборгованість - 62906.22 грн. , яка складається з наступного: - 51458.18 грн. - заборгованість за тілом кредита, 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 11448,04 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0.00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 0.00 грн. - нарахована пеня; 0.00 грн. - нараховано комісії.
На час судового розгляду Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов?язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушення законних прав ті інтересів АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Викладені у позовній заяві обставини підтверджуються наступними доказами: Розрахунком заборгованості; Випискою по рахунку; Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, Довідкою про видані картки, Копією заяви позичальника; Паспортом споживчого кредиту; Витягом з «Тарифів»; Витягом з «Умов та Правил надання банківських послуг» у редакції, що діяла на момент підписання, Копією наказу банку щодо затвердження «Умов та Правил надання банківських послуг» та «Тарифів» у редакції, що діяла на момент підписання заяви; Копією документу, що посвідчує особу Відповідача. Копія претензії; Копія опису-вкладення до цінного листа; Копія чеку про відправлення цінного листа; Копія повідомлення про повернення претензії.
Судовою колегією на підставі вищевикладеного зазначає, що  ОСОБА_2 (далі - Відповідач) звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - Позивач, Банк) з метою отримання банківських послуг, у зв?язку з чим підписав Заяву N? б/н від 12.11.2019 року, (а.с.20-24).
Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві.
13.08.2010 ОСОБА_1  підписала анкету-заяву № б/н про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с. 50).
З Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1  вбачається, що 27.07.2022 збільшено кредитний ліміт до 51460,00 грн. та 12.08.2022 зменшення кредитного ліміту до 0,00 грн. (а.с. 48)..
Особливістю укладеного договору є те, що позичальник отримує картку із кредитним лімітом та частково погасивши заборгованість може знову користуватися кредитними коштами в межах кредитного ліміту.
Із виписки по рахунку вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, а також частково погашав кредитну заборгованість, але погашення були здійсненні несвоєчасно та у розмірі меншому, ніж щомісячний платіж (а.с.7-47).
Виписка по рахунку долучається до суду апеляційної інстанції саме з метою з?ясування всіх обставин справи, а саме підтвердження заборгованості відповідача та з метою встановлення істини по справі.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов?язку визначений моментом пред?явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому, що АТ КБ "ПРИВАТБАНК" вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов?язання виконати боржником обов?язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Оскаржуваним рішенням було проігноровано висновки Верховного суду викладені в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 по справі № 342/180/17 та постанові Верховного суду від 09.06.2021 року по справі №138/356/17, про те, що Банк має право вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов?язання виконати боржником обов?язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеному у ст. 13 ЦПК України саме відповідач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами, визначає докази, якими підтверджуються його заперечення проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. Правом на подання відзиву на позовну заяву, у якому Відповідач міг би викласти свої заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими він не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права, не скористався. Відповідачем не оспорювався факт отримання ним кредитних коштів, а також розмір заборгованості.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача, тому висновки суду про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості є необґрунтованими.
Окрім того, судом першої інстанції не було враховано висновки Верховного суду викладені в постанові від 26.10.2022 року по справі № 334/2492/21 та постанові від 26.05.2021 року по справі № 941/668/20, в який йде мова про те, що у випадку, якщо Відповідач до суду не з`являвся, заперечень на позов не подавав, то відсутні підстави застосовувати положення постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, а також відсутні підстави вважати, що відповідач не був ознайомлений з умовами кредитування, в т.ч. і розміром відсоткової ставки. Враховуючи вищезазначене, правових підстав відмовляти у стягненні заборгованості у суду першої інстанції не було.
Враховуючи вищевикладене судова колегія приходить висновку, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про відсутність підстав для стягнення з відповідача відсотків по кредиту.
Судом першої інстанції помилково було не прийнято до уваги долучену позивачем до позовної заяви довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду від 13.08.2010р. де відповідач своїм підписом погодився з базовою відсотковою ставкою в місяць у розмірі 3,0%. Прізвище та ім?я позичальника разом з ІПН зазначено безпосередньо в тексті довідки про умови кредитування (у верхній частині), під викладеними умовами наявний підпис Відповідачки. Заперечень щодо підпису указаної довідки відповідачкою не надано.
Апеляційний суд також звертає увагу, що після ознайомлення з умовами кредитування (підписанням зазначеної довідки), саме 13.08.2010р. Відповідачці було відкрито картковий рахунок, видано кредитну картку, встановлено кредитний ліміт в розмірі 1000грн., який згодом було збільшено до 51 460грн та розпочато використання кредитних коштів, що підтверджується розрахунком заборгованості та Випискою по картковому рахунку, Довідки про видачу карток та розмір ліміту додавались до позову.
У зв`язку з вищевикладеним судова колегія приходить висновку, що позовні вимоги та вимоги апеляційної підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 11 448,04 грн з ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що апеляційна скарга задоволена в повному обсязі з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 4026 грн.
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.
Керуючись ст.ст.368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити .
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2023 року скасувати в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками.
Ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 11 448,04 грн .
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 11 448 (одинадцять тисяч чотириста сорок вісім ) гривень 04 коп..
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (код ЄДРПОУ 14360570) суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 4026(чотири тисячі двадцять шість ) гривень.
В решті рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 19 листопада 2024 року.

Головуючий суддя                                                        В.В. Кострицький

Судді                                                                        Ю.П. Лозко

       В.А. Коновалова