П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2024 р. Категорія: 112010200	м. Одеса	Справа № 420/9204/24	
Перша інстанція: суддя Дубровна В.А.,
час і місце ухвалення: спрощене провадження,
м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Семенюка Г.В.,
суддів – Домусчі С.Д., Шляхтицького О.І., 

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

          Позивач, звернувся до суду з позовом до Департаменту соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради (далі відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі третя особа, ГУ ПФУ в Одеській області), в якій просив: - визнати протиправною бездіяльність Департаменту соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради, в частині відмови у видачі довідки про середню заробітну плату за період роботи водієм транспортного цеху Білгород-Дністровського Експериментального заводу ячеїстих бетонів та виробів, виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, за календарний рік, що передує року, з якого призначено пенсію; - зобов`язати Департамент соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради, видати довідку про середню заробітну плату за період роботи водієм транспортного цеху Білгород-Дністровського Експериментального заводу ячеїстих бетонів та виробів, виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, за календарний рік, що передує року, з якого призначено пенсію, мотивуючи його тим, що позивач є пенсіонером, якому з серпня 2020 року призначена пенсію за віком. Відповідно довідки № 5565 від 22 жовтня 2015 року він з лютого 1984 року по серпень 1996 року працював водієм транспортному цеху на Білгород-Дністровському Експериментальному заводі ячеїстих бетонів та виробів.  При цьому, ГУ ПФУ при нарахуванні у 2020 році пенсії заробітна плата була обчислена з трудового стажу на цьому заводі лише за період з травня 1984 по квітень 1987 року, що підтверджується листом пенсійного органу. Оскільки Білгород-Дністровському Експериментальний завод ячеїстих бетонів та виробів, який підпорядковувався Міністерству будівництва України ліквідовано, а документи до архівних установ не були передані, позивач звернувся до відповідача з заявою на видачу довідки про заробітну плату, в якій посилався на приписи підпункту 2 Підпункту 3 Порядку визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2006 року № 919 (далі Порядок). Проте, листом від 16 листопада 2023 року за вихідним № Б-23 86/3215 відповідач рекомендував позивачу для отримання довідки звернутися до Міністерства соціальної політики України. Вважаючи, що відповідно до пункту 3 Порядку № 909 довідка про заробітну плату виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, видається управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад, а дана відмова є протиправною бездіяльністю відповідача, він звернувся до суду з даним позовом.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Департаменту соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради щодо не видачи ОСОБА_1 довідки про середню заробітну плату за період роботи водієм транспортного цеху Білгород-Дністровського Експериментального заводу ячеїстих бетонів та виробів, виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, за календарний рік, що передує року, з якого призначено пенсію. Зобов`язано Департамент соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради видати ОСОБА_1 довідку про середню заробітну плату за період роботи водієм транспортного цеху Білгород-Дністровського Експериментального заводу ячеїстих бетонів та виробів, виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, за календарний рік, що передує року, з якого призначено пенсію.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що у разі надання Департаментом довідки про заробітну плату за періоди з 18.02.1984 по 06.08.1996, вказана довідка правомірно не може бути врахована пенсійним органом, оскільки заробітна плата була б визначена відповідно до положень Порядку № 919, який в даному випадку застосуванню не підлягає, так як вказаний порядок підлягає застосування лише у випадку призначення пенсії, а не її перерахунку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером, якому з 03.05.2020 призначено пенсію за віком, відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” при страховому стажі 29 років 2 місяці (стаж враховано по 23.06.2020 ), заробітній платі 40.85,68 грн, обчисленій за періоди з 01.04.1982 по 31.011984, з 01.05.1984 по 30.04.1987, з 01.04.2002 по 31.12.2003, з 01.05.2004 по 31.05.2005, з 01.05.2006 по 31.12.2007, з 01.03.2008 по 28.02.2013, з 01.07.2014 по 30.09.2015, з 01.08.2016 по 31.03.2018, з 01.05.2019 по 30.11.2019, з 01.03.2020 по 30.06.2020, та її розмір становив 1638,00 грн, де: 1191,67 грн - розмір пенсії за віком; 446,33 грн. доплата до мінімальної пенсійної виплати. До страхового стажу зараховано період з 18.02.1984 по 06.08.1996 р., про що вказано у листі ГУ ПФУ В Одеській області від 06.10.2020 року ( а.с. 7). 
Позивач з 18.02.1984 р. по 06.08.1996 працював у транспортному цеху Білгород-Дністровського “Експериментального заводу ячеїстих бетонів та виробів”, що підтверджується довідкою ПАТ “Эзябии” (правонаступник Білгород-Дністровського “Експериментального заводу ячеїстих бетонів та виробів”) від 22.10.2015 р. (а.с. 6).
Згідно з архівною довідкою виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради № 557 від 02.05.2020, підтвердити дані щодо періоду роботи на заводі неможливо у зв`язку з тим, що  документи з особового складу цього підприємства на зберігання до архівного відділу не передавались. ( а.с. 8).
У змісті позову зазначено, що з метою звернення до пенсійного органу щодо обчислення пенсії, з урахуванням заробітної плати (доходу) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд з 1984 по 1996 роки на Білгород-Дністровському “Експериментальний завод ячеїстих бетонів та виробів”, який підпорядковувався Міністерству будівництва України, та враховуючи його ліквідацію та не передачу документів до архівних установ, ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою на видачу довідки про заробітну плату, в якій посилався на приписи підпункту 2 Підпункту 3 Порядку визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2006 року № 919.
15.11.2023 року Департамент соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради листом за вих. № Б-2386/3215 рекомендовано ОСОБА_1 для вирішення його питання по суті отримати довідку відповідної архівної установи щодо підтвердження відсутності документів про нарахування та виплати заробітної плати (доходу), а також час та причини, що призвели до втрати таких документів та звернутися до до Міністерства соціальної політики України, оскільки відсутні відомості щодо тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою) у відповідній галузі( системі) або виходячи з мінімально гарантованої зазначеної тарифної ставки (посадового окладу, передбаченої галузевою угодою, яка діяла в період з лютого 1984 року по серпень 1996 року). (а.с. 9).
Вважаючи дану відмову відповідача протиправною бездіяльність, позивач звернувся до суду з даним позовом.
          Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки абзацом другим підпунктом 2 пункту 3 Порядку № 919 чітко визначені повноваження управління праці та соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад щодо видачі вказаної довідки.
П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке:
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003.
Відповідно до абз. 1 та 5 ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Постановою Кабінету Міністрів України № 919 від 05.07.2006 року (набрала законної сили 14.07.2006) затверджено Порядок визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату (далі Порядок № 919), зокрема - цей Порядок встановлює механізм визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії застрахованої особи, страховий стаж якої починаючи з 1 липня 2000 р. становить менш як 60 місяців, за основним місцем роботи за період страхового стажу до 1 липня 2000 р. за умови відсутності заробітної плати (доходу) за будь-які інші 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 1 липня 2000 р. у разі втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або з інших незалежних від застрахованої особи обставин. ( пункт 1 Порядку № 919).
За період до 1 січня 1998 р. та у разі відсутності даних у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків і Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування заробітна плата (дохід) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується під час призначення пенсії, визначається:
1) за наявності підприємства, установи, організації, де працювала особа, або їх правонаступника - виходячи з розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (посадою) на зазначеному підприємстві, в установі, організації, що склалася у кожному місяці роботи, за який втрачено документи про нарахування та виплату заробітної плати (доходу).
За відсутності на підприємстві, в установі, організації або в їх правонаступника відповідної професії (посади) заробітна плата визначається виходячи з розміру середньої заробітної плати за аналогічною професією (посадою) на зазначеному підприємстві, в установі, організації або в їх правонаступника, що склалася у кожному місяці роботи, за який втрачено документи.
У випадку повної втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) за відповідний період заробітна плата визначається за відповідною професією (посадою) на зазначеному підприємстві, в установі, організації за календарний рік, що передує року, з якого призначається пенсія.
При цьому коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи визначається виходячи з розміру середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць, за який визначається заробітна плата, календарного року, що передує року, з якого призначено пенсію.
Довідка про заробітну плату у випадках, передбачених цим підпунктом, надається підприємством, установою, організацією, де працює (працювала) особа, або їх правонаступником;
2) у разі коли підприємство, установу, організацію ліквідовано, а документи до органу вищого рівня або архівним установам не передано, - виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, за календарний рік, що передує року, з якого призначено пенсію. При цьому коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи визначається виходячи з розміру середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць, за який розраховується заробітна плата, календарного року, що передує року, з якого призначено (перераховано) пенсію.
Довідка про заробітну плату виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, видається управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад. ( пункт 3 Порядку № 919).
Аналіз вищевказаних положень нормативно-правових актів, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, свідчить про те, що підставою для видачі управліннями праці та соціального захисту населення довідок про заробітну плату, виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, ліквідація підприємства, установи, організації ліквідовано, а документи до органу вищого рівня або архівним установам не передано.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, підставою  звернення до суду з вказаним позовом є лист Департаменту соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради листом від 15.11.2023 року за вих. № Б-2386/3215, яким рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до Міністерства соціальної політики України, оскільки у департаменті відсутні відомості щодо тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою) у відповідній галузі( системі) або виходячи з мінімально гарантованої зазначеної тарифної ставки (посадового окладу, передбаченої галузевою угодою, яка діяла в період з лютого 1984 року по серпень 1996 року), покликаючись на Порядок № 919. 
Суд не погоджується з вказаною позицією апелянта, оскільки абзацом другим підпунктом 2 пункту 3 Порядку № 919 чітко визначені повноваження управління праці та соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад щодо видачі вказаної довідки. 
При цьому, покликання апелянта у вказаному листі на те, що у разі відсутності в управлінні таких відомостей спірну довідку видає Міністерство праці України, суд вважає необґрунтованим, оскільки вказаної норми Порядок № 919 не містить.
Протиправна бездіяльність - це пасивна поведінка особи (фізичної, юридичної, суб`єкта владних повноважень тощо), яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку вона зобов`язана була і могла вчинити, або невідвернення небезпеки, яку особа зобов`язана була і мала можливість відвернути.
Оскільки апелянтом не наведено інших підстав для відмови позивачу у видачі позивачу Довідки про заробітну плату виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, суд вважає, що в межах даних спірних правовідносин відповідач вчинив протиправну бездіяльність.
Відповідно до пункту 23 частини 1 статі 4 КАС України  похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
З метою відновлення порушеного права позивача, суд вважає, що похідна позовна вимога підлягає задоволенню шляхом зобов`язання Департамент соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради, видати довідку про середню заробітну плату за період роботи водієм транспортного цеху Білгород-Дністровського Експериментального заводу ячеїстих бетонів та виробів, виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, за календарний рік, що передує року, з якого призначено пенсію.
Відповідно до частин 1 та 2 статі 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 січня 2012 року у справі “Рисовський проти України” Суд підкреслив особливу важливість принципу “належного урядування”. Він передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (пункт 70 цього рішення).
Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. ( ч. 2 ст. 77 КАС України).
Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Щодо посилання апелянта на Постанову Верховного Суду від 26 червня 2018 року по справі № 453/500/15-а, то слід зазначити, що справа стосується саме перерахунку пенсії, а не видачи довідки, а тому суд не приймає до уваги дану Постанову.  
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради, - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року по справі № 420/9204/24, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.  

           Суддя-доповідач 		Г.В. Семенюк	
           Судді	  	С.Д. Домусчі    О.І. Шляхтицький