КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

                                                                Головуючий у суді першої інстанції: Трусова Т.О.
                                                                   Єдиний унікальний номер справи № 753/655/18
                                                                  Апеляційне провадження № 22-ц/824/1164/2024
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
     02 грудня 2024 року                                                                                            м. Київ                                                                               
   Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді    - Мережко М.В.,
суддів                          - Поліщук Н.В.,Соколової В.В.
            секретар                      - Кролівець О.В.,
Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - Усс Юлії Василівни на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є акціонерне товариство «Сенс Банк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідившиматеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, 
в с т а н о в и в:
У січні 2018 році позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з вказаним позовом.
Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі кредитного договору від 29 січня 2007 року №380/43/07-А акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі - АКІБ «Укрсоцбанк») надав ОСОБА_1 кредит в сумі 28260 дол США, для придбання автомобіля під 12% річних на строк до 28 січня 2013 року.
Після чого, 27 листопада 2012 року між АКІБ «Укрсоцбанк та відповідачем було укладено договір про внесення змін до договору кредиту, яким було змінено кінцевий термін погашення заборгованості до 26 лютого 2013 року.
Зобов`язання за кредитним договором позичальник ОСОБА_1 належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 36802,62 дол США, з яких: прострочена заборгованість 19614 дол, що станом на 24 листопада 2017року за курсом НБУ еквівалентно 526860,28 грн; прострочена заборгованість по нарахованих процентах в сумі 17188,62 дол, що станом на 24 листопада 2017року за курсом НБУ еквівалентно 461711,08 грн.
Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» суму заборгованості за кредитним договором 380/43/07-А від 29 січня 2007 року у розмірі 36 802,62 дол.
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року позов задоволеною.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» суму заборгованості за кредитним договором №380/43/07-А від 29 січня 2007 року у розмірі 36802 дол США 62 цента та судові витрати в сумі 14828 грн 57 коп.
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 серпня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
В апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції не встановив, коли така заборгованість виникла. Адже з часом виникнення заборгованості пов?язується можливість для позивача як кредитора звернутися до відповідача як боржника за стягненням боргу, та починає відраховуватися позовна давність.
Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором № 380/43/07-А від 29 січня 2007 року. У позовній заяві вказано в додатках «Розрахунок заборгованості Позичальника станом на 24.11.2017р», проте такий розрахунок позивачем не долучався.
Зазначає, що у матеріалах справи міститься лише довідка, яку сам позивач видав відповідачу, з констатацією загальної суми боргу. З цієї довідки неможливо встановити, з чого складаеться заборгованість відповідача, за який період така заборгованість нарахована, які штрафи та пеня нараховані. Неможливо перевірити розрахунок банку, що ставить під сумнів законність рішення, яке було ухвалене на основі такого «Розрахунку».
До Київського апеляційного суду надійшли пояснення на апеляційну скаргу від позивача в якій АТ «Сенс Банк» не погоджується з доводами апеляційної скарги відповідача, вважає їх необґрунтованими та здійсненими з неправильним застосуванням норм чинного законодавства.
Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі та залишити в силі рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року.
Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.
Відповідно до ст.ст. 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 02 грудня 2024 року за адресами, які були зазначені в матеріалах справи.
В судове засідання до Київського апеляційного суду з`явилась представниця відповідач - адвокат Усс Ю.В, яка підтримала доводи апеляційної скарги.
Позивач, АТ «Сенс Банк» в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений, про причини своєї неявки не повідомив. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.  
Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:
1) керує ходом судового процесу;
2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;
3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;
4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;
5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості.
Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що позивач виконав свої зобов`язання за договором, а позичальником ОСОБА_1 зобов`язання виконано не було. Враховуючи викладене, з відповідача на користь банку підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 36802,62 дол США, і складається із: заборгованості за кредитом - 19614,00 дол США; заборгованості за відсотками - 17188,62 дол США.
Колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції.
Суд першої інстанції встановив, що 29 січня 2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк (кредитором), та ОСОБА_1 (позичальником) укладено договір кредиту № 380/43/07-А, предметом якого є надання кредитором позичальнику кредиту в сумі 28260 дол США під 12% річних на строк до 28 січня 2013 рроку.
Цільовим призначенням кредиту є оплата позичальником придбаного автомобіля марки «Hyundai».
Згідно з умовами, визначеними у пункті 1.1. кредитного договору, за користування кредитними коштами позичальник сплачує кредитору проценти за процентною ставкою в розмірі 12% річних.
Сторони договору погодили, що погашення кредиту і сплата нарахованих процентів буде здійснюватися позичальником щомісячно, до 10 числа кожного місяця, згідно графіку (пункт 1.1.1 п. 1.1 ст. 1 договору).
Після чого, 27 листопада 2012 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про внесення змін до вищевказаного договору кредиту яким було продовжено термін дії кредитного договору до 26.02.2013 та встановлено, що погашення залишку заборгованості позичальник за кредитом та процентами, що нараховані станом на 27 листопада 2012 року здійснюватиметься після спливу трьох місяців з дати підписання договору про внесення змін.
Також, 27 листопада між сторонами було укладено додаток №1 до договору про внесення змін, яким встановлено графік погашення залишкової частини процентів.
Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 АТ «Сенс Банк» надало суду довідку від 24 листопада 2017 року щодо простороченої заборгованості та нарахованих відсотків, договір кредиту №380/43/07-А від 29 січня 2007 року, договір про внесення змін до договору кредиту від 27 листопада 2012 року,додаток №1 до договору про внесення змін до договору кредиту від 27 листопада 2012 року та роздруківку копії паспорта відповідача.
Разом з тим, до апеляційного суду надійшла заява про приєднання доказів від ОСОБА_1 від 20 листопада 2024 року, з якої вбачається, що 13 листопада 2024 року Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві повідомив, що на виконанні у Відділі ДВС перебувало виконавче провадження № НОМЕР_3 з виконання виконавчого напису, виданого ПНКМНО № 3888 від 22 жовтня 2009 року про звернення стягнення на транспортний засіб: марки HYUNDAI Sonata 2.4 випуску 2007 року, колір: СІРИЙ, № кузова: НОМЕР_1 , д.н.3. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості на користь АКБ «Укрсоцбанк» в сумі 188 200, 08 грн.
Вказаний транспортний засіб було реалізовано в рамках виконавчого провадження, отримані внаслідок реалізації кошти в сумі 53 960,00 грн перераховано стягувачу, виконавчий збір стягнуто в сумі 5396,04 грн, витрати в сумі 1243, 55 грн.
Також вбачається, що транспортний засіб боржника, а саме HYUNDAI Sonata 2.4 випуску 2007, д.н.з. НОМЕР_2 було реалізовано та кошти, які були отримані від реалізації автомобіля перераховані стягувачу АКБ «Укрсоцбанк».
Суд звертає увагу, що позивач не повідомив про вищевказані обставини ні суд першої інстанції, ні суд апеляційної інстанції, внаслідок чого Дарницький районний суд дійшов неправильного висновку щодо задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості.
За таких обставин, надані позивачем, документи не підтверджують умов кредитування та розміру заборгованості по відсоткам. Інших належних та допустимих доказів позивачем не надано ні до суду першої інстанції, ні до Київського апеляційного суду, тому колегія суддів не може зробити висновок про розмір заборгованості відповідачем за кредитним договором не можливо встановити з чого складається заборгованість та як саме нараховувались відстотки за користування кредитом, пеня, їх розмір.
Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача грошових коштів є необґрунтованими і не підлягають задоволенню. 
Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга представника відповідача ОСОБА_1 - Усс Юлії Василівни підлягає задоволенню, а рішення Дарницькогорайонного суду м. Києва від 27 серпня 2018 року - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 365, 367, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - Усс Юлії Василівни - задовольнити.
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року - скасувати, ухвалити по справі нове судове рішення.
У задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є акціонерне товариство «Сенс Банк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Постанова  суду апеляційної інстанції   набирає законної сили  з дня її прийняття.
Касаційна скарга  на судове рішення  подається протягом тридцяти днів  з  дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення  з дня складення повного судового рішення безпосередньо до  суду касаційної інстанції.
Повний текст судового рішення виготовлений 10 грудня 2024 року.     
 
Головуючий:                                                                                     М.В. Мережко
 
Судді:                                                                                                 Н.В. Поліщук
 
                                                                                                            В.В. Соколова