Справа № 461/1986/24                                Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В. 
Провадження № 22-ц/811/2383/24                                 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

                05 листопада 2024 року м. Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., 
секретаря – Матяш С.І.,
з участю: представника позивача – ОСОБА_1 ,
представника відповідача – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:
У березні 2024 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому просила: визнати за нею право власності на грошові кошти в сумі 245256 грн. 71 коп. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та cтягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – ГУ ПФУ у Львівській області) на її користь недоотриману за життя її чоловіком ОСОБА_4 пенсію (доплату до пенсії) за період з 01.12.2019 року по 28.02.2023 року в розмірі 245256 грн. 71 коп. 
Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що її чоловік, ОСОБА_4 , перебував на обліку у ГУ ПФУ у Львівській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року у справі №380/16896/22 зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області перерахувати ОСОБА_4 з 01.12.2019 року пенсію та здійснити її виплату з урахуванням виплачених сум.
На виконання вказаного рішення суду ГУ ПФУ у Львівській області здійснено перерахунок пенсії та визначено, що доплата до пенсії з 01.12.2019 року по 28.02.2023 року становить 245256 грн. 71 коп., однак, таку виплату ОСОБА_4 за життя здійснено не було. 
Наголошувала, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті чоловіка, оскільки син відмовився від своєї частки у спадщині після смерті батька.
Вказувала, що за її заявою державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області Якубець Т.Я. скеровано запит до ГУ ПФУ у Львівській області щодо наявності недоотриманої пенсії ОСОБА_4 , у відповідь на який отримано інформацію про те, що доплата до пенсії, яка обчислена на виконання судового рішення, не включається до складу спадщини та може бути виплачена особі за умови покладання судом зобов`язань в частині виплати пенсії, яка була нарахована померлому. 
Відтак, вважає, що відповідач незаконно перешкоджає в реалізації її спадкових прав, зокрема, на отримання всього належного її чоловікові спадкового майна, а тому таке право підлягає захисту в обраний нею спосіб.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 27 червня 2024 року позов задоволено.
Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на недоотримані за життя спадкодавця пенсійні виплати у розмірі 245256 грн. 71 коп.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_3 245256 грн. 71 коп. – недоотриманої ОСОБА_4 пенсії в порядку спадкування.
Стягнуто Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_3 2452 грн. 57 коп. ? витрат на сплату судового збору.
Рішення суду оскаржив відповідач ГУ ПФУ у Львівській області, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців і залишились неодержаними у зв`язку з його смертю.
Вказує, що такий підхід до врегулювання даних правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. Таким чином, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права.
Наголошує, що у цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок, зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше шести місяців після смерті пенсіонера.
Зазначає, що вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16 травня 2023 року у справі №420/288/21, від 01 травня 2023 року у справі №520/926/21, від 27 вересня 2023 року у справі №420/16546/21, від 05 грудня 2023 року у справі №420/18164/21.
Додає, що грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, не є власністю Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та не знаходяться на його рахунках, відтак, виконання судового рішення в повному обсязі можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.
Заслухавши пояснення сторони відповідача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що 05.08.1983 року Андріївською сільською радою Буського району Львівської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією паспорта ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 .
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року у справі №380/16896/22 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, які полягають у відмові в проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_4 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення №4575у від 15.06.2022 року, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати ОСОБА_4 з 01.12.2019 року пенсію в розмірі, обчисленому з урахуванням оновленої довідки про розмір грошового забезпечення №4575у від 15.06.2022 року, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області», з урахуванням основних і додаткових видів забезпечення, а також здійснити її виплату з урахуванням виплачених сум.
Згідно розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №9119314, сума доплати на підставі рішення суду, яка належить ОСОБА_4 , становить 245256 грн. 71 коп. за період з грудня 2019 року по лютий 2023 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис №158.
12.05.2023 року ОСОБА_3 звернулася до Третьої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , на підставі якої державним нотаріусом Якубець Т.Я. заведено спадкову справу №283/2023, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №72450247 від 12.05.2023 року.
Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.11.2023 року, виданим державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області Якубець Т.Я., зареєстрованим в реєстрі за №1-604, спадкоємцем зазначеного в свідоцтві майна ОСОБА_4 є його дружина – ОСОБА_3 , в тому числі з урахуванням 1/2 частки у спадщині, від якої відмовився син померлого ОСОБА_4 . 
За заявою ОСОБА_3 державний нотаріус Третьої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області Якубець Т.Я. звернулась до ГУ ПФУ у Львівській області із запитом про надання інформації щодо наявності недоотриманої пенсії ОСОБА_4 , у відповідь на який, листом №1300-5505-8/14235 від 25.01.2024 року повідомлено, що недоотримана пенсія ОСОБА_4 відсутня. Окрім того, вказано, що доплата до пенсії, яка обчислена на виконання судового рішення, не включається до складу спадщини та може бути виплачена особі за умови покладання судом зобов`язань в частині виплати пенсії, яка була нарахована померлому. 
Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За приписами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, 
Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).
Згідно зі статтею 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності – входять до складу спадщини.
Верховний Суд у постанові від 14.02.2022 року у справі №243/13575/19 зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (ст.1227 ЦК) та додаткового юридичного факту – смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї – спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (ст.1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (ст.1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів (ст.1281 ЦК). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом.
Положення ч.ч.2, 3 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості – переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.
Таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23.09.2020 року (справа №428/6685/19).
Відповідно до ч.1 ст.91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Згідно зі ст.46 цього ж Закону, нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що спадщина є сукупністю прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходить від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку.
Суми пенсії, які не були одержані спадкодавцем за життя, входять до складу спадщини за сукупності наступних умов: спадкодавець за життя мав право на їх одержання та не реалізував це право; після смерті спадкодавця відсутні члени його сім`ї (або їх неможливо встановити).
Судом встановлено, що за життя ОСОБА_4 не було виплачено нараховану, згідно рішення суду, пенсію в сумі 245256 грн. 71 коп., а оскільки ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка, яка прийняла спадщину, тому вищевказані пенсійні виплати увійшли до складу спадщини.
За таких обставин суд першої інстанції правомірно виходив із того, що ГУ ПФУ у Львівській області зобов`язане виплатити ОСОБА_3 недоотриману ОСОБА_4 за життя суму пенсії, яка була йому нарахована, в розмірі 245256 грн. 71 коп. Інших осіб (членів сім`ї, спадкоємців), які б звертались до відповідача з такою вимогою, немає.
Вказаний підхід також застосований Верховним Судом, зокрема, у постановах від 09.10.2019 року у справі №355/323/17, від 16.12.2020 у справі №428/12730/19 де суд, вирішуючи питання наявності у особи права на отримання нарахованої, але невиплаченої пенсії (доплат до пенсії) її померлого чоловіка вказав, що аналіз ст.ст.1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але неодержаної пенсії (доплат до пенсії). Суд виходив із того, що визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини. При цьому, позивач як спадкоємець за законом в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка, а тому набула права на отримання нарахованої, але невиплаченої пенсії (доплат до пенсії). Суд також наголосив, що стягнення у судовому порядку нарахованої на підставі вказаних рішень, але невиплаченої спадкодавцю за життя суми пенсії, не призведе до подвійного стягнення з держави одних і тих самих сум.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для відмови в позові з посиланням на вимоги статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з огляду на наступне.
Відповідно до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте, батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше шести місяців після смерті пенсіонера.
Норми статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не можуть бути прийняті до уваги, так як прямо суперечать статті 1227 ЦК України та вказаним вище спеціальним нормам пенсійного законодавства з цього питання.
Враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши, що суми доплат до пенсії, що належали ОСОБА_4 , залишилися неотриманими ним у зв`язку з його смертю, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що його дружина – ОСОБА_3 успадкувала належні спадкодавцю суми доплат до пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України.
Таким чином, суд першої інстанції правильно вирішив спір по суті, під час розгляду справи не допустив порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду по суті вирішення спору, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін.
Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення. 
Рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 червня 2024 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 15 листопада 2024 року.

Головуючий                                          С.М. Бойко

Судді:                                                  С.М. Копняк

                                А.В. Ніткевич