КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження:                                                        Доповідач - Кафідова О.В.
22-ц/824/15981/2024             
                                      
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
         м. Київ                                                                                    Справа № 363/3856/24
 
23 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд у складі  колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді  - Кафідової О.В.
суддів                       - Оніщука М.І.
                                  - Шебуєвої В.А 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» адвоката Пазюри Олени Олександрівни на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 05 серпня 2024 року, постановлену під головуванням судді Чіркова Г.Є. у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за послуги розподілу природного газу, -
в с т а н о в и в:
У липні 2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»  звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з заявою про видачу судового наказу.
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 05 серпня 2024 року, у видачі судового наказу відмовлено.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 21 серпня 2024 року заявник Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» адвокат Пазюра Олена Олександрівна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 05 серпня 2024 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права. 
Зазначає, що до матеріалів справи було надано ддовідку про фінансовий стан споживача за період з 01.09.2023 по 30.04.2024 рік, в якому також міститься інформація про абонента - ОСОБА_1 , рахунок - НОМЕР_1 , ЕІС-код 56XM18D37677815B, адреса об`єкта - АДРЕСА_1 , Метод розрахунку - по лічильнику, Площа 478,60 м.кв., кількість людей - 1, Газове обладнання - котел Vaillant-65.5 та плита -ПГ-4, тип лічильника METIX-U G6 дата установки 01.07.2023 та місце його розташування, пломба № 13892369, Річна замовлена потужність : 7337,69 м.куб., а також дії пов`язані зі споживанням природного газу на об`єкті нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить зміна показників лічильника газу в сторону збільшення, оплата за спожитий природній газ та в тому числі оплата за власне розподіл природного газу у розмірі 2621,48 грн. (у листопаді місяці 2023 року), розмір Тарифу на послуги з розподілу природного газу, обсяги спожитого природного газу та сума заборгованості.
Отже, на думку апелянта, заявником наданий беззаперечний доказ отримання боржником житлово-комунальних послуг за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у видачі судового наказу суд першої інстанції посилався на те, що  в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 отримував та користувався послугами ТОВ «Газорозподільні мережі України».
Відтак із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне. 
Так, відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Наказне провадження - це вид провадження у цивільному судочинстві, в якому судом вирішується справа про стягнення з боржника на підставі судового наказу грошових коштів або витребування майна без проведення судового засідання на користь особи, яка має право вимоги.
Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу
Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Ст. 165 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у видачі судового наказу.
Так відповідно до ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі  судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього Кодексу.
Згідно ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються:
1) документ, що підтверджує сплату судового збору;
2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника;
3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;
4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу заявником було надано наступні докази:  копія платіжної інструкції про сплату судового збору; копія розрахунку заборгованості за послуги розподілу газу; копія інформації про оплату за період 01.09.2023-30.04.2024; копія довідки про приєднання до умов договору № КоФ.100.5.1-Ср-134-24 від 13.06.2024; копія рахунку на оплату за квітень 2024 на суму 5 247,08 грн; копія претензії № КоФ/100.5.1=Сл-500-24 від 06.05.2024 про оплату заборгованості із доказами направлення на адресу боржника; копія типового договору розподілу природного газу затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 № 2498; копія постанови НКРЕКП від 30 грудня 2022 р. № 1944 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для ТОВ «Газорозподільні мережі України»; копія 1,2,3,4, сторінки статуту ТОВ «Газорозподільні мережі України»; копія витягу ЄДРПОУ заявника; копія 1,2,9,10 сторінки Положення про Київську філію ТОВ «Газорозподільні мережі України»; копія довіреності директора Київської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 25 жовтня 2023 року; копія довіреності на представника.
Таким чином, заявником дотримано вимоги п. 3 та п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, оскільки останнім надано копію договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, також надано копії документів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
З огляду на вище викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції відмовляючи у видачі судового наказу прийшов до передчасного висновку.
З урахуванням вище викладеного колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги.
Згідно вимог  ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Аналізуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга  представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» адвоката Пазюри Олени Олександрівни підлягає задоволенню, а ухвала  Вишгородського районного суду Київської області від 05 серпня 2024 року підлягає скасуванню з направленням справи  для продовження розгляду  до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381 - 382, 384 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» адвоката Пазюри Олени Олександрівни задовольнити.
Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 05 серпня 2024 року скасувати.
Цивільну справу за Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за послуги розподілу природного газу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:                                              Судді: