ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 жовтня 2024 року 	м.Дніпро	справа № 280/355/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,    
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 травня                       2024 року у справі № 280/355/24 (суддя Артоуз О.О., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі – відповідач-1) щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 16.10.2023 перерахунок, перехід на пенсію, у зв`язку з втратою годувальника чоловіка, ОСОБА_2 , та виплату пенсію ОСОБА_1 , у відповідності до вимог ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням раніше виплачених сум. Крім того, просила стягнути судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 .
Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що позивач 16.10.2023 звернулась до відповідача-1 із заявою про перерахунок пенсії - перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника після смерті померлого чоловіка, згідно з ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, 01.11.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області (далі – відповідач-2) було прийнято рішення №44871/03-16, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника у зв`язку з відсутністю довідки про перебування на утриманні померлого годувальника.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07 травня 2024 року в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.
Із рішенням суду не погодилася позивач, нею була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення її позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги довідку ОСББ «Лермонтова 15/48 Запоріжжя» від 15.11.2023 № 1511/23 яка, на думку позивача, підтверджує факт спільного проживання позивача з померлим чоловіком. Щодо встановлення факту перебування на утриманні чоловіка - ОСОБА_2 , позивач зазначає, що зверталась з таким позовом до Орджонікідзевського районного суду                                   м. Запоріжжя, до звернення до Запорізького окружного адміністративного суду. Проте, ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2023 року у справі № 335/11961/23 (2-о/335/356/2023) відмовлено у відкриті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Вказує, що має законне право на перехід на пенсію, у зв`язку з втратою годувальника чоловіка ОСОБА_2 .
Відповідачі своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу позивача не скористалися.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізький області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 06.12.2022, виданого Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 та ОСОБА_1 06.12.2022 уклали шлюб.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 02.10.2023, виданого Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.
ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізький області та отримував пенсію за віком.
16 жовтня 2023 року позивач звернулась до Пенсійного фонду України із заявою про переведення на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви позивачем додано: паспорт громадянина України ОСОБА_1 , довідку про присвоєння ідентифікаційного номера померлому годувальнику, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , довідку про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_1 , розпорядження, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про смерть годувальника, документ про перебування на повному утриманні чи одержання від померлого годувальника допомоги, що була основним джерелом засобів для існування від 15.01.2023.
За результатами розгляду вищевказаної заяви, розглянутої за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, винесено рішення від 01.11.2023 №44871/03-16 про відмову в переведенні на пенсію по втраті годувальника, оскільки в документах відсутня довідка про перебування на утриманні померлого годувальника.
Вважаючи протиправними дії відповідачів щодо відмови в переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, позивач звернулася з даним позовом до суду.
Вирішуючи спірні правовідносини та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем при зверненні з заявою від 16.10.2023 не надано доказів сумісного проживання з померлим ОСОБА_2 , відповідач-2, приймаючи оскаржене рішення про відмову проведенні перерахунку, діяв у спосіб визначений законом. Таким чином, звертаючись за переведенням з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника, позивач не надала документи, які підтверджують перебування її на утриманні померлого годувальника, зокрема, документа про реєстрацію місця проживання разом з годувальником за однією адресою (п. 2.11 Порядку №22-1), у зв`язку з чим, висновок пенсійного органу про відсутність підстав для призначення відповідного виду пенсії, викладений у спірному рішенні, суд визнає правомірним. Крім того, суд першої інстанції роз`яснив, що позивач не позбавлена права у судовому прядку встановити факт перебування на утриманні померлого годувальника або отримати документи, за місцем проживання, що підтверджують такий факт та повторно звернутися до Пенсійного фонду України із відповідною заявою про призначення пенсії по втраті годувальника з відповідним пакетом документів.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення (ч.3 ст.4 Закону №1058-ІV).
Статтею 8 Закону № 1058-ІV передбачено право громадян України на отримання пенсій та соціальних послуг.
За змістом ч.1 ст.9 Закону №1058-ІV відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно із ч.1 ст.10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Тобто, законом встановлено право вибору позивача одного з виду пенсій.
Відповідно до ч.1 ст.36 Закону № 1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому, дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування (абзац 2 частини 1 статті 36 Закону № 1058-IV).
За змістом ч.2 ст.36 Закону № 1058-IV, непрацездатними членами сім`ї вважаються:
1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;
2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.
Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні;
3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.
Відповідно ч.3 ст.36 Закону № 1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:
1) були на повному утриманні померлого годувальника;
2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Порядок №22-1, в редакції, станом на час спірних правовідносин).
Пунктом 2.3 Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.
Також надаються такі документи:
1) документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків, або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);
2) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія;
3) документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником;
4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт внесення до цього реєстру інформації про безвісне зникнення особи, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, отримана в порядку, передбаченому статтею 15 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти»;
5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;
6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;
7) документи про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;
8) документи про місце проживання (реєстрації);
9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;
10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника).
Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержані ним від МСЕК виписки з актів огляду в МСЕК дорослих членів сім`ї, яким право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника надається внаслідок їх інвалідності.
До заяви про призначення пенсії членам сім`ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону;
11) документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1 цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36 Закону).
За приписами п. 2.11 Порядку №22-1 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.
У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.
Згідно з п.2.16 Порядку №22-1 за документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, а також рішення суду.
Отже, дружина померлого, якщо вона досягла віку 65 років і була на утриманні померлого (перебувала на повному утриманні померлого або одержувала від нього допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування), має право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Дружина померлого, яка не була на його утриманні, має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника в разі втрати джерела засобів до існування. Для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються, серед іншого, документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником; документи про місце проживання (реєстрації); документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.
При цьому, за документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про шлюб. За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою) або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.
Зі змісту наданих позивачем документів слідує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 06.12.2022 уклали шлюб, відповідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 06.12.2022, виданого Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 02.10.2023, виданого Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.
Як встановлено з матеріалів справи, позивач 16 жовтня 2023 року звернулась до Пенсійного фонду України із заявою про переведення на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви позивачем додано: паспорт громадянина України ОСОБА_1 , довідку про присвоєння ідентифікаційного номера померлому годувальнику, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , довідку про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_1 , розпорядження, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про смерть годувальника, документ про перебування на повному утриманні чи одержання від померлого годувальника допомоги, що була основним джерелом засобів для існування від 15.01.2023.
Вказане свідоцтво про шлюб та паспорт, які долучені позивачем до заяви, засвідчують родинні стосунки позивача з померлим.
Як передбачено п. 2.11 Порядку №22-1 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.
З довідки від 04.10.2022 № 2304-5002202323 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи встановлено, що на момент смерті чоловіка позивачка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .
В той час, згідно довідки від 04.10.2022 № 2304-5002202445 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 .
Колегія суддів зауважує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеними особами, тому реєстрація місця проживання позивача та її чоловіка за різними адресами не може беззаперечно свідчити про те, що вона не могла проживати сім`єю разом зі своїм чоловіком за однією адресою.
До того ж, надавала довідку ОСББ «Лермонтова 15/48 Запоріжжя» від 15.11.2023 № 1511/23, якою засвідчено, що подружжя проживало фактично за однією адресою, тобто сумісно.
Крім того, будь-яких сумнівів, що позивач проживала разом з чоловіком на момент його смерті Головне управлінням Пенсійного фонду України у Київській області в рішенні від 01.11.2023 №44871/03-16 не наводить.
Колегія суддів вважає, що наданими позивачем документами підтверджується факт її перебування на утриманні померлого чоловіка.
Підсумовуючи наведене: ОСОБА_1 є дружиною померлого годувальника ОСОБА_2 , перебувала на його утриманні, досягла віку більше ніж 65 років, отримує пенсію за віком, відтак має право на переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
З урахуванням викладеного вище, підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про зобов`язання пенсійного органу призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника, чоловіка ОСОБА_2 , з 16.10.2023.
Оскільки, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 01.11.2023 №44871/03-16 не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст.2 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про його протиправність та необхідність скасування.
Стосовно питання, на який територіальний орган Пенсійного фонду має бути покладний обов`язок призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Згідно з пунктом 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Пунктом 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Положеннями пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Аналіз наведених вище положень Порядку № 22-1 свідчить про наступне:
- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;
- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);
- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.
Враховуючи вимоги Порядку № 22-1, органом, що приймав рішення за заявою позивача про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області.
Отже, з огляду на пункти 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у правовідносинах щодо розгляду заяви позивача про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника є Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, яке визначено за принципом екстериторіальності, розглядало зазначену заяву та прийняло рішення про відмову у її призначені.
Таким чином, саме Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зобов`язане призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Водночас, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначені пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо призначені пенсії за заявою позивача.
З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що наявні підстави для частково задоволення апеляційної скарги позивача, скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нового про часткове задоволення позовних вимог.
Згідно із ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Так, документально підтвердженими судовими витратами є сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви 1 211,2 грн., який підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.
Керуючись ст.311, п.2 ч.1 ст.315, п.3, 4 ч.1 ст.317, ст.ст.322, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 травня 2024 року                         у справі № 280/355/24 - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 01.11.2023 №44871/03-16 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (ЄДРПОУ 22933548) призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) пенсію у зв`язку з втратою годувальника, чоловіка ОСОБА_2 , з 16.10.2023.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ЄДРПОУ 22933548) сплачений судовий збір у сумі 1 211,2 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак