ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" вересня 2024 р.           Справа№ 910/500/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Пономаренка  Є.Ю.
суддів:            Барсук  М.А. 
          Руденко  М.А. 

при секретарі судового засідання  Рижій А.В.,                                 
за участю представників:
від позивача - Мартьянова Л.В.    
від відповідача - Коненко О.С.,
розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2023 у справі №910/500/23 (суддя - Головіна К.І., повний текст складено 22.09.2023 року) за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" про    стягнення 198 510 961,39 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" про стягнення заборгованості в сумі 198 510  961,39 грн., з яких: основна заборгованість за надану послугу в сумі 183 989 209, 79 грн, пеня в сумі 98  654, 26 грн, інфляційні втрати в сумі 11  874   479, 22 грн. та 3% річних в сумі 2  548    618, 12 грн., за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0533-03041 від 18.06.2019.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором в частині своєчасної сплати вартості наданих послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, внаслідок чого у ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" виникла заборгованість.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.09.2023 у справі №910/500/23  провадження за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі"  про стягнення 198 510      961,39 грн. в частині позовних вимог про стягнення основної заборгованості у сумі 183 989   209,79 грн. - закрито; позов Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі"  про стягнення 14 521      751,60 грн. задоволено частково; стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" інфляційні втрати в сумі 11  874  479 грн. 22 коп., 3 % річних у сумі 2 548   618  грн. 12 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 68  253 грн. 45 коп.; у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено; відстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2023 у справі №910/500/23 на 1 рік, а саме - до 12.09.2024 року.
Відмовляючи у задоволенні вимоги про стягнення пені судом враховано  приписи п.16 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332.
Крім цього, суд дійшов висновку про відстрочення виконання рішення суду в цій справі до 12.09.2024, оскільки в даному випадку відстрочення виконання рішення суду не порушить інтереси сторін, забезпечить їх баланс, буде співмірним можливості поновлення порушеного права стягувача з можливістю відповідача забезпечити таке поновлення. Відстрочення матиме наслідком дотримання балансу інтересів сторін і унеможливить надмірне обтяження фінансової спроможності відповідача.
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду в частині відмови в задоволенні вимоги про стягнення пені та в частині відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2023 у справі №910/500/23 на 1 рік.
Так, позивач не погоджується із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення пені та вважає, що приписи Постанови  №332 не підлягають застосуванню до даних правовідносин. 
Окрім наведеного, скаржник не погоджується з наявністю підстав для відстрочення виконання судового рішення.  
Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Представник апелянта - позивача у справі прибув в судове засідання після виходу суду з нарадчої кімнати.
Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.
Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.  Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.
18.06.2019 між Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго", яке внаслідок реорганізації перетворено у    Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго"" (далі - оператор системи передачі, ОСП) та    Приватним акціонерним товариством "ДТЕК    Київські електромережі"    (далі - користувач) був укладений договір про надання послуг    з    диспетчерського    (оперативно-технологічного) управління №0533-03041.
Умови вказаного договору неодноразово викладались сторонами у нових редакціях шляхом укладення додаткових угод від 18.06.2019, від 26.07.2019, від 23.09.2020, від 24.05.2021, від 17.09.2021, від 27.01.2022 та від 31.01.2022.
Відповідно до п. 1.1 договору (тут і далі - в остаточній редакції) цей договір регулює оперативно-технологічні відносини під час взаємодії сторін в умовах паралельної роботи у складі об`єднаної енергетичної системи (ОЕС) України.
За цим договором ОСП зобов`язується надавати послугу з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, а саме - управління режимами роботи ОЕС України з виробництва, передачі, забезпечення планових перетоків електричної енергії по міждержавних лініях зв`язку ОЕС України з енергосистемами суміжних країн, розподілу та споживання електричної енергії для забезпечення здатності енергосистеми задовольняти сумарний попит на електричну енергію та потужність у кожний момент часу з дотриманням вимог енергетичної, техногенної та екологічної безпеки (далі - послуга).
Відповідно до п. 1.5 договору послуги надаються оператором системи передачі користувачу, що виступає на ринку оператором системи розподілу та/або виробником електричної енергії та/або споживачем, обладнання якого знаходиться в оперативному підпорядкуванні ОСП та/або електропостачальником та/або трейдером.
Користувач зобов`язується здійснювати оплату за надану послугу відповідно до умов цього договору (п. 1.2 договору).
Згідно з п. 2.1 договору ціна договору визначається як сума нарахованої вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком протягом календарного року.
Оплата послуг здійснюється за тарифом, який встановлюється Національною комісією що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (регулятором) відповідно до затвердженої нею методики та оприлюднюється ОСП на своєму офіційному вебсайті: https://ua.energv/. Тариф застосовується з дня набрання чинності постановою, якою встановлено тариф, якщо більш пізній строк не визначено такою постановою (п. 2.2 договору).
Відповідно до п. 2.5 договору розрахунок за надану послугу здійснюється на умовах часткової попередньої оплати вартості послуги за поточний розрахунковий період згідно із нижчезазначеною системою платежів і розрахунків:
до 10 числа розрахункового місяця - 35 % вартості послуги;
до 20 числа розрахункового місяця - 35 % вартості послуги;
до останнього банківського дня календарного місяця - 30 % вартості послуги.
Пунктом п. 2.7 договору передбачено, що користувач здійснює розрахунок з ОСП за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління до 15 числа місяця наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання послуги, наданих виконавцем, або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком" (далі - СУР), або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронному вигляді.
Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі даних, що надаються адміністратором комерційного обліку (далі - АКО). Акти приймання-передачі послуги направляються користувачам до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).
Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надаються АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в СУР, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені правилами ринку.
Оплату вартості послуги, після коригування обсягів, користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта надання послуги (включно).
Акти надання послуги та акти коригування до актів надання послуги у відповідному розрахунковому періоді виконавець направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням сервісу) або надає користувачу два примірники в паперовому вигляді, підписані власноручним підписом зі своєї сторони.
Згідно з п. 2.9 договору за відсутності заборгованості надлишок коштів, що надійшли протягом розрахункового періоду, зараховується в рахунок оплати наступного розрахункового періоду. За наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів зараховується в оплату штрафних санкцій, за наявності згоди користувача.
Пунктом 3.2.1 договору визначено обов`язок користувача своєчасно та в повному обсязі здійснювати розрахунки за договором.
У свою чергу, згідно з п. 3.3.2 договору ОСП має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надану послугу.
Відповідно до п. 10.1 договору планові обсяги послуги користувач зобов`язаний подавати виконавцю до 10-ї доби місяця, що передує розрахунковому місяцю. Виконавець протягом трьох днів їх погоджує і повертає користувачу, у разі не погодження.
Згідно з п. 10.4, 10.5 договору акти надання послуг, акти звірки розрахунків, рахунки та будь-які повідомлення за цим договором повинні направлятися однією стороною іншій за допомогою сервісу, електронною поштою або факсимільним повідомленням, а також можуть бути підтверджені рекомендованим листом, іншим реєстрованим поштовим відправленням або доставлені кур`єром під розписку за адресою, зазначеною в цьому договорі. Податкові накладні отримуються користувачем виключно в електронному вигляді у порядку, визначеному податковим законодавством.
Пунктом 10.6 договору передбачено, що будь-які документи, які    створюються/укладаються сторонами під час виконання договору (у тому числі акт надання послуги або акт коригування до акта наданої послуги), можуть бути підписані сторонами як у паперовій формі шляхом проставляння власноручного підпису уповноваженої особи на час тимчасового не функціонування сервісу, про що виконавець зобов`язаний повідомити на своєму вебсайті, так і в електронній формі з використанням електронного підпису (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом) за допомогою сервісу, який забезпечує юридично значимий електронний документообіг між сторонами та знаходиться в мережі Інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/. Один документ повинен бути підписаний обома сторонами в один і той самий спосіб (залежно від форми документа).
Відповідно до п. 10.7 договору рахунки, акти надання послуги, акти коригування до актів надання послуги, акти звірки розрахунків та повідомлення вважаються отриманими стороною: у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачу, що підписується його уповноваженим представником; у день особистого вручення, що підтверджується підписом уповноваженого представника одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції.
Електронний документ, який направляється стороною на виконання договору через сервіс, вважається одержаним іншою стороною з часу набуття документом статусу "доставлено" у сервісі.
Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, породжує права та обов`язки для сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичним документу, який міг би бути створений однією зі сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб.
На виконання укладеного сторонами договору відповідачем щомісячно надавались до ПрАТ "НЕК "Укренерго" повідомлення про планові обсяги послуги на розрахунковий період, на підставі яких позивачем в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком" формувались та направлялись відповідачу рахунки за надані послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, акти надання послуги, а також акти коригування до них за період з березня 2022 року по листопад 2022 року, що підтверджується наявними у справі копіями вказаних документів, а також роздруківками з системи "АСКОД".
Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що станом на час подання позовної заяви до суду відповідач порушив свої зобов`язання з оплати вартості наданих послуг у наступних періодах:
- за березень 2022 згідно Акту надання послуги від 31.03.2022 на суму 32 705 158,88 грн. (основний борг сплачено з порушеннями термінів, передбачених договором);
- за квітень 2022 згідно Акту надання послуги від 30.04.2022 на суму 31 620 177,85 грн. (основний борг сплачено з порушеннями термінів, передбачених договором);    
- за травень 2022 згідно Акту надання послуги від 31.05.2022 на суму 32 552 080,28 грн. (основний борг сплачено з порушеннями термінів, передбачених договором);
- за червень 2022 згідно Акту надання послуги від 30.06.2022 на суму 32 537 625,89 грн. (основний борг сплачено з порушеннями термінів, передбачених договором);
- за липень 2022 згідно Акту надання послуги від 31.07.2022 на суму 34 862 144,27 грн. (з урахуванням часткової оплати залишок основного боргу становить 28 794 178,44 грн);
- за серпень 2022 згідно Акту надання послуги від 31.08.2022 на суму 36 473 674,07 грн. (основний борг не сплачено);
- за вересень 2022 згідно Акту надання послуги від 30.09.2022 на суму 38 996 692,50 грн. (основний борг не сплачено);
- за жовтень 2022 згідно Акту надання послуги від 31.10.2022 на суму 41 998 956,37 грн. (основний борг не сплачено);
- за листопад 2022 згідно Акту надання послуги від 30.11.2022 на суму 37 725 708,41 грн. (основний борг не сплачено).
На підтвердження несвоєчасної сплати вартості наданих послуг позивач надав суду довідку ГУ АТ "Ощадбанк" від 20.12.2022 № 16/2-09/2584 про надходження коштів на рахунок "НЕК "Укренерго" за період з 01.07.2019 по 16.12.2022.
Отже на підставі наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що відповідач за фактично надані послуги розрахувався з позивачем несвоєчасно та не у повному обсязі, внаслідок чого у ПрАТ "ДТЕК КРЕ"    утворилась заборгованість у розмірі 183    989    209,79 грн.
При цьому, грошове зобов`язання    відповідача    в частині сплати вартості наданих послуг в сумі 183    989    209,79 грн. на час розгляду справи судом першої інстанції  припинилось, у зв`язку з оплатою ПрАТ "ДТЕК КРЕ"    заборгованості на зазначену суму, що слугувало підставою для закриття провадження в цій частині позову на підставі пункту 2 частини 1  статті 231 ГПК України.
Відтак, предметом розгляду справи були вимоги про стягнення пені в сумі 98    654,26 грн., 3 % річних у сумі 2    548 618, 12 грн. та    інфляційних втрат у сумі 11    874    479,22 грн.
Як вже було вказано, місцевим господарським судом у задоволенні вимоги про стягнення пені відмовлено,  враховуючи  приписи п.16 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332.
Вказане  рішення суду першої інстанції оскаржується позивачем в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення пені та відстрочення виконання  судового рішення, а тому виходячи з положень ч. 1 ст. 269  Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Так, позивач не погоджується із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення пені, нарахованої за період з 16.04.2022 по 10.05.2022, та вважає, що приписи Постанови  №332 не підлягають застосуванню до даних правовідносин. 
Оцінюючи вказані доводи колегією суддів враховуються висновки Верховного Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.04.2024 у справі № 911/1359/22 наступного змісту:
підпункт 16 пункту 1 Постанови Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) №332 має обов`язковий характер як норма щодо правового регулювання договірних відносин учасників ринку електроенергії щодо відповідальності за невиконання (неналежне виконання) договірних зобов`язань на ринку електричної енергії;
зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до  Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії є обов`язковим з урахуванням імперативного характеру підпункту 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП №332.
У цій постанові об`єднана палата зазначила, що ураховує, що Національна комісія, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в преамбулі Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332     зазначила мету та підстави її прийняття.
Зокрема, Регулятор зазначив, що такою метою є забезпечення операційної безпеки функціонування основної частини ОЕС України від 25 лютого 2022 року, ураховуючи Протокол наради щодо обговорення заходів стабілізації учасників ринку електричної енергії під час особливого періоду та діє відповідно до  законів України "Про ринок електричної енергії", "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг".
Згідно з пунктом 5 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 27.02.2022 № 333) рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до  Закону України "Про ринок електричної енергії".    
Згідно з підпунктом 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 413) на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надати такі настанови - зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до  Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.
Отже, з урахуванням дії на території України воєнного стану, для учасників ринку електричної енергії, якими укладено типові договори відповідно до  Закону України "Про ринок електричної енергії"  та постанов НКРЕКП, пункт 5 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 27.02.2022 №333) - це бажана з точки зору держави модель поведінки, яка має обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії.
Підпункт 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 413) - це імперативна норма, якою держава вказала учасниками ринку електричної енергії, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до  Закону України "Про ринок електричної енергії".
У зв`язку з цим, об`єднана палата дійшла висновку про те, що рішення Регулятора щодо порядку застосування норм про відповідальність учасників на ринку електроенергії не суперечать нормам  Цивільного кодексу України  та  Господарського кодексу України  про відповідальність у договірних відносинах з огляду на те, що Регулятор в силу Закону наділений повноваженнями унормовувати договірні відносини суб`єктів господарювання, що проводять свою діяльність у сфері енергетики, у тому числі в частині відповідальності за невиконання (неналежне виконання) договірних зобов`язань на ринку електричної енергії.
Такі рішення Регулятора не скасовують встановлену нормами  Цивільного кодексу України  та  Господарського кодексу України  відповідальність за порушення договірних зобов`язань для учасників ринку електроенергії, та не встановлюють мораторію для застосування цієї відповідальності, позаяк Регулятор, який наділений повноваженнями нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії,  з метою забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду, в межах наданих йому Законом повноважень тимчасово зупинив нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до  Закону України "Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.
Норми постанови №332 від 25.02.2022 (у редакції від 27.02.2022 № 333, у редакції від 26.04.2022 ) прийняті Регулятором в межах своїх повноважень.
Таким чином, хоча постанова НКРЕКП №332 від 25.02.2022 має нижчу юридичну силу порівняно з  Цивільним кодексом України  та  Господарським кодексом України, втім її норми є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності на ринку електроенергії, зокрема, які уклали між собою двосторонні договори відповідно до  Закону України "Про ринок електричної енергії", що також обумовлено положеннями  статті 179 Господарського кодексу України, яка встановлює нормативне обмеження вільного розсуду сторін господарського договору при визначенні його умов у разі укладання типового договору.
Регулятор визначив модель поведінки як зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до  Закону України "Про ринок електричної енергії"  між учасниками ринку електричної енергії, та вказав чітко визначений період, а саме на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування, а не скасував нарахування та стягнення штрафних санкцій або увільнив від їх нарахування або стягнення.
Отже, відмовляючи у задоволенні позову у даній справі щодо стягнення нарахованої позивачем пені за період з 16.04.2022 по 10.05.2022 в сумі 98    654,26 грн., суд першої інстанції   вірно застосував приписи Постанови №332 як такі, що мають обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії.
Стосовно доводів скаржника про відсутність підстав для відстрочення виконання судового рішення, колегія суддів зазначає наступне.   
Правила та умови відстрочення виконання рішення регламентовані положеннями  статті 331 ГПК України, якою, зокрема, передбачено, що:
- за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання;
- заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи;
- підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим;
- вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо;
- розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови;
- при відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову;
- про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена; у необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.
Право сторони звернутися із заявою про розстрочку виконання рішення суду передбачене також  статтею 33 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з частинами першою, другою якої сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).
Щодо застосування наведених положень  статті 331 ГПК України  та  статті 33 Закону України "Про виконавче провадження"  Суд зазначає, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.
При вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявна загрозу банкрутства (неплатоспроможності), відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Поряд з цим відстрочення виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав.
При цьому відповідно до приписів статей  74,  76-79 ГПК України  саме на заявника покладається обов`язок доведення існування відповідних обставин.
У наведених висновках Суд звертається до правових позицій Верховного Суду, викладених в постановах від 27.02.2019 у справі № 796/43/2018 (провадження № 61-40258ав18) та від 28.05.2024 у справі № 906/1035/23.
У зв`язку із наведеним Суд зазначає, що питання розстрочення або відстрочення постанови суду хоча і перебувають в площинні процесуального права, однак підстави, а саме наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо) залежать від предмету спору.    
У цьому висновку Суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 27.06.2018 у справі № 813/8842/-13а.
Крім цього, звертаючись до висновків Верховного Суду в постановах від 28.05.2024 у справі № 906/1035/23, від 21.01.2020 у справі № 910/1180/19 (пункт 4.12), Суд зауважує, що хоча підставою для відстрочення або розстрочення виконання рішення суду згідно зі          статтею 331 ГПК України  та  статтею 33 Закону України "Про виконавче провадження"     є виняткові обставини, які ускладнюють або виключають виконання рішення, утруднюють чи унеможливлюють його виконання, водночас питання про відстрочення/розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін.
Тобто необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення/розстрочення виконання рішення суду є дотримання розумного та пропорційного балансу інтересів сторін, а також дотримання розумного строку відстрочення.
Враховуючи економічне становище відповідача, значне пошкодження об`єктів енергетичної системи, аварійні відключення електричних мереж, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відстрочення виконання рішення до 12.09.2024, оскільки в даному випадку відстрочення виконання рішення суду не порушить інтереси сторін, забезпечить їх баланс, буде співмірним можливості поновлення порушеного права стягувача з можливістю відповідача забезпечити таке поновлення. Відстрочення матиме наслідком дотримання балансу інтересів сторін і унеможливить надмірне обтяження фінансової спроможності відповідача.
З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що в оскаржуваній частині  рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до               ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на позивача (апелянта).
Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2023 у справі №910/500/23 - без змін.
2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - позивача у справі.
3.  Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 11.10.2024 року.

Головуючий суддя                                                            Є.Ю. Пономаренко 

Судді                                                                                М.А. Барсук

                                                                                М.А. Руденко