УХВАЛА
10 жовтня 2024 року                                                       
м. Київ
справа № 756/8004/21
провадження № 61-13551ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
розглянув касаційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТАРІС» - адвоката Петренко Ірини Леонідівни, на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2023 року, додаткове рішення Оболонського районного суду міста Києва від 28 листопада 2023 року, постанову Київського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року ухвалу Київського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року (про виправлення описки) в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТАРІС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство «Трест Київміськбуд-1», про визнання недійсним свідоцтва, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування запису про державну реєстрацію речових прав,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2021 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просила:
визнати недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 10 квітня 2012 року № 1-355;
витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТАРІС» (далі - ТОВ «ЦЕНТАРІС») на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 145,4 кв. м, житловою площею 73,2 кв. м;
скасувати запис вчинений державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є. В. про право власності номер: 29735446, зареєстрований 30 грудня 2018 року в Державному реєстрі речових прав на спірне нерухоме майно, реєстраційний номер нерухомого майна 1696813880000.
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2023 року, з урахуванням додаткового рішення цього ж суду від 28 листопада 2023 року, позов задоволено частково.
Витребувано з чужого незаконного володіння ТОВ «ЦЕНТАРІС» на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 .
В іншій частині позову відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.
Постановою Київського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 24 вересня 2024 року про виправлення описки, апеляційну скаргу ТОВ «ЦЕНТАРІС» залишено без задоволення, рішення Оболонського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2023 року та додаткове рішення цього ж суду від 28 листопада 2023 року залишено без змін.
У жовтні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ТОВ «ЦЕНТАРІС» - адвоката Петренко І. Л., на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2023 року, додаткове рішення Оболонського районного суду міста Києва від 28 листопада 2023 року, постанову Київського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року ухвалу Київського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року (про виправлення описки).
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 1612/2343/12, від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц, від 15 червня 2021 року в справі № 922/2416/17, 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19, від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Також, підставою касаційного оскарження заявник зазначає відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Касаційна скарга містить клопотання про зупинення виконання рішення Оболонського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року, оскільки позивачка може ініціювати примусове виконання оскаржуваного судового рішення першої інстанції, залишеного без змін апеляційним судом, зареєструвати право власності на спірну квартиру, що може утруднити поворот виконання судового рішення.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення виконання або дії судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення його виконання, підтверджені певними доказами. 
Вирішуючи питання про зупинення виконання або дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Оскільки клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень не містить достатньо обґрунтованих доводів необхідності такої процесуальної дії, заявником не підтверджено наведені ним ризики для нього не зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, у задоволенні клопотання про зупинення виконаннярішення Оболонського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року слід відмовити.
Керуючись статтями 390, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Оболонського районного суду міста Києва цивільну справу № 756/8004/21 за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТАРІС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство «Трест Київміськбуд-1», про визнання недійсним свідоцтва, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування запису про державну реєстрацію речових прав.
Відмовити в задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТАРІС» - адвоката Петренко Ірини Леонідівни, про зупинення виконання рішення Оболонського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 08 листопада 2024 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                     Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян