УХВАЛА
 
01 жовтня 2024 року
м. Київ
 
справа № 991/4479/24
провадження № 51-4478 ск 24
 
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої               ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянула касаційну скаргу адвоката  ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 липня 2024 року та на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 23 вересня 2024 року і 
встановила:
як убачається з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, за результатами розгляду Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ухвалою від 23 вересня 2024 року, апеляційні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , подані на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12 червня 2024 року та ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 липня 2024 року у кримінальному провадженні №52017000000000841 залишені без змін, а вказані апеляційні скарги - без задоволення.
Адвокат ОСОБА_6 , не погодився із вказаними ухвалами судів першої та апеляційної інстанцій та звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, де порушує питання про скасування зазначених рішень з підстав порушення судом апеляційної інстанції норм Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Обмеження права на касаційне оскарження ухвали слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку та ухвали апеляційного суду за результатом такого перегляду визначено законодавцем і прямо передбачене процесуальним законом. Таке обмеження відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини першої статті 129 Конституції України).
Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» (Krombach 
v. France) від 13 лютого 2001 року).
Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 23 вересня 
2024 року, постановленою за наслідками розгляду апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12 червня 2024 року та від 30 липня 2024 року у кримінальному провадженні №52017000000000841 - залишені без змін. 
Тобто, апеляційний суд розглянув по суті апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді та виніс вмотивоване рішення. Тому, відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України, така ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 липня 2024 року та ухвала Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 23 вересня 2024 року не можуть бути предметом перегляду суду касаційної інстанції відповідно до ч. 4 
ст. 424 КПК України, а тому у відкритті касаційного провадження відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку. 
Ураховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів
постановила:
відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката  ОСОБА_4 , поданою в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 
30 липня 2024 року та на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 23 вересня 2024 року.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1                          ОСОБА_2                           ОСОБА_3