ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

21 листопада 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/12405/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
                               суддів:  Божко Л.А., Лукманової О.М.,        
                    розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу  Головного управління ДПС у Дніпропетровській області 
          на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.07.2024 року (повний текст 12.08.2024 року, головуючий суддя Ніколайчук С.В.) 
           в адміністративній справі № 160/12405/24 за ОСОБА_1 до відповідача  Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:
          
          Позивач, ОСОБА_1 , 13.05.2024 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до відповідача  Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
          - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 24.10.2023 № 881787-2415-0410-UA12140150000054570.
          В обґрунтування позову зазначено, що між позивачем та Межівською сільською радою укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1222655400:01:003:0442, яка розташована  на території  Межівської сільської ради Синельниківського району  Дніпропетровської області, проте на початку весни 2022 року  на зазначеній ділянці, у зв`язку з збройною агресією рф на орендованій позивачем земельній ділянці розміщені фортифікаційні захисні споруди, внаслідок чого проведення сільськогосподарських робіт на цій землі є неможливим, тому спірне податкове повідомлення-рішення про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій від 24.10.2023 № 881787-2415-0410- НОМЕР_1 є протиправним та підлягає скасуванню.          
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.07.2024 року позов задоволено.
          Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 24.10.2023 № 881787-2415-0410-UA12140150000054570.
          Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що відсутність в матеріалах справи чітких доказів, наданих суб`єктами владних повноважень, щодо відсутності на земельній ділянці з кадастровим номером 1222655400:01:003:0442 фортифікаційних споруд, за наявності альтернативних доказів, наданих позивачем на підтвердження таких обставин, мають сприйматися судом на користь позивача.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. 
          Вказує, що станом на 01.09.2024 інформації про прийняті рішення щодо звільнення від орендної плати позивача за земельну ділянку площею 65,00 га до управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області не надходило.
          Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області 22.08.2022 прийнято податкове повідомлення-рішення № 1347674-2408-0410, згідно з яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2022 рік у розмірі 157305,20 грн.
Між Межівською селищною радою (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) укладено Договір оренди землі від 26.12.2019, за умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для сінокосіння та випасання худоби загальною площею 65,0000 га, кадастровий номер 1222655400:01:003:0442, яка розташована на території Межівської селищної ради (Демуринська селищна рада), Межівського району Дніпропетровської області. Договір укладено на 14 років, плата за користування земельною ділянкою складає 8% від нормативної грошової оцінки землі з урахуванням щорічної індексації.
У зв`язку з несплатою ОСОБА_1 орендної плати за користування означеною земельною ділянкою, податковим органом було обраховано податкове зобов`язання за 2023 рік.
Позивач стверджує, що з початку збройної агресії рф на спірній земельній ділянці розміщено фортифікаційні захисні споруди, внаслідок чого її використання за цільовим призначенням стало неможливим, відтак позивач вважає, що він звільнений від сплати орендної плати.
Тому позивач вважає протиправним податкове повідомлення-рішення від 24.10.2023 №881787-2415-0410-UA12140150000054570.
Суд першої інстанції позив задовольнив.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Податкового кодексу України.
Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Статтею 285 Податкового кодексу України визначено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. 
Згідно зі ст. 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. 
Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Разом з тим, пунктом 69.14 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України визначено, що тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди.
Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що фортифікаційна споруда - інженерна споруда, призначена для підвищення ефективності застосування зброї та військової техніки, забезпечення стійкого управління військами, захисту військ і населення від засобів ураження противника.
За своїм призначенням фортифікаційні споруди поділені на: 
споруди для ведення вогню (окопи, траншеї тощо); 
спостереження й управління (спостережні й командні пункти); 
захисту особового складу (щілини, бліндажі, притулки), військової техніки й матеріальних засобів (котловані укриття, укриття закритого типу); 
укриття сполучення (хід сполучення, галереї під землею або усередині споруди).
Згідно Вікіпедії (вільна енциклопедія), фортифікація, також фортифікаційна споруда (від лат. fortificatio — «укріплення» - те саме, що укріплення - «дія за значенням укріпити, а також оборонна споруда, місце, територія з оборонними спорудами», «зведення укріплень, оборонних споруд; укріплення, оборонна споруда». Це будівля, потужні мури, рів, вал, високі вежі або щось подібне, яке було збудовано або споруджено з метою полегшення оборони ділянки місцевості. Фортифікація є галуззю архітектури, яку ще стародавній римлянин Вітрувій влучно визначив «як мистецтво поєднання функції, конструкції та краси». Зведення оборонних споруд називають фортифікаційним мистецтвом. Укріплення, як правило, оснащене тією чи іншою артилерією або іншою вогнепальною зброєю. Місце з постійними укріпленнями називають фортецею. Фортеці також використовувалися у мирний час для зміцнення влади тих, хто перебуває при владі. Форт - це військова будівля або споруда, призначена для захисту території під час війни.

У військовому контексті фортифікація - це військова наука, що вивчає форми, засоби та способи укріплення місцевості для ведення бойових дій, а також способи захисту від засобів ураження. Фортифікацією є і галузь військово-інженерної справи, що розробляє конструкції та способи будівництва військових споруд, оборонних укріплень.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що матеріали справи містять (позивачем надано) фотоматеріали, якими підтверджується, що земельна ділянка облаштована фортифікаційними спорудами: траншеями, окопами.
Також, в матеріалах справи наявний лист від 07.04.2023 року № 147 Виконавчого комітету Межівської селищної ради Дніпропетровської області, в якому зазначено, що будівництва фортифікаційних споруд, технічного прикриття об`єктів галузей національної економіки  становить державну таємницю, відповідно до п. 1.4.3 та п 2.1.8 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом СБУ від 23.12.2020 № 383.
Листом від 09.04.2024 року № 522/0/2-24 Межівська селищна рада Дніпропетровської області повідомила позивача, що «Відповідно до пункту 69.14 Податкового кодексу України, тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами га/або на яких наявні фортифікаційні споруди.
Таким чином, з метою зупинення нарахування орендної плати за Договором від 26.12.2019 року № б/н, на період визначений п. 69.14 Податкового кодексу України. Вам необхідно вжити заходів щодо фіксації Дніпропетровською обласною військовою іхчшістриігею факту засмічення вибухонебезпечними предметами та/або наявності фортифікаційних споруд на орендованій Вами земельній ділянці і надання зазначених документів Орендодавцеві та територіальному органу Державної податкової служби України.».
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року з подальшим продовженням його терміну відповідними Указами.
Також суд зазначає, що є загальновідомими обставини, що на території Дніпропетровської області з початку вторгнення ворожих сил російської федерації зводяться фортифікаційні польові споруди задля забезпечення обороноздатності регіону та недопущення просування ворога в глиб області.
З урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач довів, а відповідач не спростував обставини, за якими ОСОБА_1 у 2023 році звільнений від обов`язку по сплаті орендної плати за землю.
Слід зазначити, що в умовах воєнного стану державні органи мають діяти сумлінно, не допускаючи прийняття непропорційних рішень, а суди мають уникати формального підходу при вирішенні спорів.
Відсутність в матеріалах справи чітких доказів, наданих суб`єктами владних повноважень, щодо відсутності на земельній ділянці з кадастровим номером 1222655400:01:003:0442 фортифікаційних споруд, за наявності альтернативних доказів, наданих позивачем на підтвердження таких обставин, мають сприйматися судом на користь позивача.
За сукупності встановлених судом обставини, податкове повідомлення-рішення від 24.10.2023 № 881787-2415-0410- НОМЕР_1 підлягає скасуванню, як протиправне.
Згідно із ч. 1  ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2  ст. 77 КАС України     визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.         
На думку колегії суддів апеляційної інстанції матеріали справи дають підстави для висновку, шо позивачем доведені обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
При цьому, відповідачем не доведено обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позовних вимог, не доведено правомірність дій/рішень відповідача як суб`єкта владних повноважень.           
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують доводи позивача. 
Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
          
 Апеляційну скаргу   Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.
          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.07.2024 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 21.11.2024 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
        
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова