Справа № 361/3635/24                                                       суддя в І-й інстанції Мохов Є.І.
Провадження № 33/824/4604/2024                                   суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП 

КИЇВСЬКИЙ   АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД
                     
П О С Т А Н О В А
Іменем України
 
07 жовтня 2024 року                                                                                       м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_1 , адвоката Боримської Ірини Олегівнина постанову Броварського міськрайонного суду Київської області  від 14 серпня2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 446909 від 04 квітня 2024 року, вбачається, що 04 квітня 2024 року о 18 год. 35 хв. по вул. Промислова 1, в с. Пухівка ОСОБА_1 керувала транспортним засобом автомобілем марки «Jeep Grand Cerokee» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки зі згоди водія за допомогою газоаналізатора Drager 6820, прилад ARLH- 0170, тест № 1316 позитивний 2,08 % проміле. Дана подія зафіксована на нагрудну боді-камеру поліцейського № 12, чим порушила п. 2.9 а) ПДР України, в зв`язку з чим дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області  від 14 серпня2024 року визнано  ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною.  
Не погоджуючись з постановою місцевого суду, захисник  ОСОБА_1 , адвокат Боримська І.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та закрити провадження у справі.    
В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат Боримська І.О. вказує про те, що працівник поліції склав протокол за керування автотранспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, однак із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустила будь-які порушення ПДР, за які її слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не була зобов`язана виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно неї не можуть бути належними та допустимими доказами. Як було встановлено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останньої. Крім того, як убачається із відеозапису, працівник поліції, надає ОСОБА_1 газоаналізатор Драгер «ALKOTEST 6810», із встановленим вже в нього мундштуком, без упаковки. Не будучи обізнаною про порядок застосування приладу Драгер «ALKOTEST 6810», ОСОБА_1 пройшла тест на приладі з мундштуком, який перед проходженням тестування не знаходився в герметично запакованому середовищі, а відтак отриманні результати тесту не можна прийняти у якості беззаперечного доказу на підтвердження перебування її у стані алкогольного сп`яніння.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника, та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Як вбачається з матеріалів справи, місцевий суд дотримався вищезазначених вимог закону та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції статті 130 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.
Оскільки у відповідності до приписів ст. 254 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачено виключно у випадку його вчинення, уповноважена посадова особа на момент складання протоколу  повинна мати в своєму розпорядженні належні та допустимі докази, визначені ст. 251 КУпАП, які беззаперечно доводять вину особи у вчиненні правопорушення.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 04 квітня 2024 року о 18 год. 35 хв. по вул. Промислова, 1, в с. Пухівка ОСОБА_1 керувала транспортним засобом автомобілем марки «Jeep Grand Cerokee» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки зі згоди водія за допомогою газоаналізатора Drager 6820, прилад ARLH- 0170, тест № 1316 позитивний 2,08 % проміле. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі водій відмовилася.
            Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наявними у матеріалах справи протоколом про адміністративне правопорушення та долученою до нього роздруківкою з Драгера з показниками (вміст алкоголю у крові становить 2,08 проміле), відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, актом огляду на стан сп`яніння.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція).
Відповідно положень інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції погодилася пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». За результатами огляду прилад «Драгер-6820» виявив в ОСОБА_1 2,08 проміле алкоголю. 
Зазначені обставини ОСОБА_1 не спростовує, незгоду з результатами тесту не висловлювала, зазначивши, що вживала лікарські засоби «Корвалол» та «Борбовал» на спиртовій основі.
Заперечуючи свою вину в місцевому суді, ОСОБА_1 серед іншого вказувала про те, що підстав до її зупинки працівниками поліції не було. Вказані доводи викладені і в поданій апеляційній скарзі.
Дані посилання апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують висновок суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Відхиляючи дані доводи, апеляційний суд враховує, що наведені посилання не знаходяться у причинному зв`язку із керуванням особою транспортним засобом в стані сп`яніння і не впливають на доведеність її вини, оскільки, як вище вказувалося, ОСОБА_1  в силу вимог п. 2.5 Правил зобов`язана на вимогу працівника поліції пройти   огляду на стан сп`яніння незалежно від того чи вважає вона наявними чи відсутніми підстави до зупинки її автомобіля.
Доводи апеляційної скарги в частині надання ОСОБА_1 для тесту приладу  «Драгер» з встановленим мундштуком, апеляційний суд не може прийняти до уваги.
Так, інструкція до приладу «Драгер» предбачає встановлення нового мундштука перед проведення огляду водія на стан сп`яніння. 
Зазначена вимога передбачена перш за все з метою недопущення спотворення результатів тесту, які можуть бути некоректними через залишки повітря в приладі чи мундштуку від попередніх тестів.
В той же час, як вбачається з наданого суду відео, ОСОБА_1 перед тим, як пройти тест та продути в прилад в обсязі достатньому для його спрацювання, кілька разів продувала прилад в недостатньому обсязі через що прилад видавав помилку. Отже, подувши в прилад «Драгер» втретє, очевидним є факт, що жодних залишків повітря від попередніх тестів, навіть якщо вони були позитивними, не могло залишитись. 
Разом з тим, у разі  якщо водій не згоден з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки він не позбавлений можливості заявити працівнику поліції про таку не згоду та підстави такої незгоди, що має наслідком доставлення водія до медичного закладу  для повторного огляду (ст. 266 КУпАП).
Однак, незгоди з результатами огляду ОСОБА_1 на місці зупинки не висловлювала, вказувала що її вина в тому, що вона  випила лікарські засоби на спиртовій основі. При цьому намагалася дати поліцейському хабаря за не притягненні її до адміністративної відповідальності.
Отже, вина  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною, остання та її захисник не спростували обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, який у сукупності з іншими доказами, зокрема, відеозаписом з камери поліцейського, підтверджує факт вчинення  ОСОБА_1   зазначеного правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Враховуючи зазначене, місцевим судом було прийнято законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованих мотивів прийнятого рішення.  
Керуючись ст. 245, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 , адвоката Боримської Ірини Олегівни залишити без задоволення.
Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області  від 14 серпня2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає

 
Суддя                                                                                                     В.О. Фінагеєв