ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
04 листопада 2024 року           справа №200/2709/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гаврищук Т.Г., Геращенка І.В.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “СІДІАЙ АГРОТРЕЙДІНГ” на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року у справі № 200/2709/24 (головуючий І інстанції Дмитрієв В.С.) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “СІДІАЙ АГРОТРЕЙДІНГ” до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування вимоги, рішення, -

                                                     ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Донецькій області про сплату податкового боргу від 12.04.2024 № 0000214-1309-0599 у сумі 163 725,33 грн;
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Донецькій області про опис майна у податкову заставу від 12.04.2024 № 130/05-99-13- 02-20/38301598.
В обґрунтування позову зазначив, що перебування підприємства на території Селидівської міської територіальної громади, де ведуться воєнні (бойові) дії, є підставою неможливості виконання позивачем податкових обов`язків по сплаті податку на прибуток підприємств який сплачують інші підприємства та податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг). 
Позивач 21.01.2024 відповідно до вимог Порядку № 225 звернувся до відповідача із заявою про втрату можливості виконувати податкові обов`язки з 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні. 
Проте, рішення щодо можливості виконання позивачем своїх податкових обов`язків відповідачем не прийнято, крім попереднього рішення від 05.02.2024 року, яким позивачу запропоновано надати додаткові документи на підтвердження зазначених в заяві підстав неможливості виконання платником податків податкових обов`язків.
Оскільки податковим органом не приймалося рішення щодо можливості виконання позивачем своїх податкових обов`язків, то з урахуванням підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, строк сплати податкових зобов`язань по сплаті податку на прибуток підприємств який сплачують інші підприємства та податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на момент прийняття відповідачем спірної податкової вимоги не настав. 
Щодо рішення про опис майна у податкову заставу, то таке рішення приймається лише стосовно платників податків, що мають податковий борг. 
Грошові зобов`язання, які увійшли до податкової вимоги мають статус неузгоджених, а отже не можуть бути підставою для виникнення як податкового боргу, так і для рішення про опис майна у податкову заставу. 
Також рішення про опис майна у податкову заставу прийнято неуповноваженою особою.
Рішенням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Судом першої інстанції не надана оцінка доводам позивача, що місцезнаходження та здійснення господарської діяльності позивача відбувається на території Селидівської міської територіальної громади, тобто на території ведення бойових дій, всупереч положенням п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України. 
Оскільки відповідачем не приймалося рішення щодо можливості виконання позивачем своїх податкових зобов`язань, то, з урахуванням пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, строк сплати податкових зобов`язань по сплаті податку на прибуток та ПДВ на момент прийняття відповідачем податкової вимоги від 12.04.2024 не настав.
Також суми грошових зобов`язань, які визначені в податковій вимозі від 12.04.2024 не мають статусу узгоджених , отже не можуть бути підставою для виникнення податкового боргу, а також прийняття рішення про опис майна в податкову заставу.
Крім того, вимога про сплату податкового боргу та рішення про опис майна в податкову заставу підписано неповноважною особою.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП “Діловодство спеціалізованого суду”.
Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему “Електронний суд” матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.
Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі “Електронний суд”.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Встановлені обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю “СІДІАЙ АГРОТРЕЙДІНГ” (місцезнаходження: Донецька область, м. Селидове, вул. Центральна, 161) зареєстровано юридичною особою 14.11.2012 за № 12761020000002643, включено до ЄДРПОУ за № 38301598, перебуває на податковому обліку у Головному управлінні ДПС у Донецькій області, основний вид діяльності 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.
21.01.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про втрату можливості виконувати податкові обов`язки з 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
За результатом розгляду заяви позивача, Головним управлінням ДПС у Донецькій області прийнято попереднє рішення від 05.02.2024 № 11/05-99-04-10 щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання ТОВ “СІДІАЙ АГРОТРЕЙДІНГ” податкового обов`язку. Відповідно до вказаного вище рішення, у зв`язку з недостатністю документів, що підтверджують неможливість виконання ТОВ “СІДІАЙ АГРОТРЕЙДІНГ”  податкових обов`язків, останньому запропоновано надати додаткові документи на підтвердження зазначених у заяві підстав неможливості виконання платником податків податкових обов`язків.
Так, попереднім рішенням від 05.02.2024 № 11/05-99-04-10 платнику запропоновано надати додаткові документи для винесення остаточного рішення: 
1. Акт, що засвідчує факт пожежі, складений відповідно до вимог пункту 7 Порядку обліку пожеж та їх наслідків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2003 року № 2030.
2. Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у разі його знищення відповідно до Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 червня 2019 р. № 599).
3. Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт реєстрації відомостей про кримінальне правопорушення, отриманий у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, у разі викрадення основних засобів або руйнування/втрати майна. 
4. Інші документи, складені відповідно до вимог підпунктів 14, 15 пункту 2 Порядку визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 326.
5. Документ, що підтверджує відсутність коштів на банківських рахунках платника податків (виписка з рахунків клієнта банку на дату подання до банку розрахункового документа на сплату податків).
6. Копія наказу підприємства про призупинення роботи підприємства та його працівників або встановлення простою в роботі підприємства, викликане обставинами непереборної сили (із зазначенням дати початку і закінчення такого призупинення (за можливості)). 
7. Документ або повідомлення оператора поштового зв`язку (вказується посилання на офіційну сторінку оператора, де розміщене таке повідомлення), що підтверджує призупинення функціонування оператора поштового зв`язку та/або об`єктів поштового зв`язку на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації.
8. Документ або повідомлення банку (вказується посилання на офіційну сторінку банку, де розміщене таке повідомлення), що підтверджує призупинення роботи банку або його відокремлених підрозділів та/або платіжних систем у зв`язку із введенням воєнного стану. 
9. Копії платіжних доручень (розрахункових та інших документів щодо ініціювання переказу коштів) або їх скріншот (знімок екрану) платника податків на сплату узгоджених сум грошових зобов`язань, податкового боргу, поданих до банку, що залишилися невиконаними, оскільки кошти не були зараховані до бюджету у зв`язку з відключенням банку від системи електронних платежів або порушенням у роботі системи авторизації банку. Надається разом із документом або повідомленням, зазначеним у пункті 8 цього Переліку.
10. Документ або повідомлення (вказується посилання на офіційну сторінку банку, де розміщено таке повідомлення), що підтверджує вимушене призупинення роботи головних управлінь Казначейства у зв`язку з введенням воєнного стану.
11. Повідомлення, що підтверджує аварійне (незаплановане) відключення постачання електроенергії в умовах воєнного стану, суб`єкта господарювання до сфери обслуговування якого належить таке підприємство, зокрема скріншот повідомлення в месенджер (Viber, Telegram тощо) і мобільних додатках.
12. Документ, що підтверджує вимушене відключення надання послуг глобальної мережі Інтернет, пов`язане з введенням воєнного стану, що унеможливило надання податкової звітності в електронній формі (інформаційне повідомлення інтернетпровайдера).
13. Документи, що свідчать про пошкодження, знищення, втрату майна, що знаходиться на балансі підприємства і є об`єктом оподаткування, єдиним джерелом для сплати податків або яке перебуває у податковій заставі (акт про надзвичайну подію, інвентаризаційний опис, протокол інвентаризаційної комісії, підписаний представником територіального органу ДСНС, згідно з якими відбувається відображення таких подій у бухгалтерському обліку та викладаються фактичні події, зазначаються понесені матеріальні втрати (перелік майна, його вартість); заява до правоохоронних органів; акт незалежного оцінювача; наявність страхового полісу, заява про страховий випадок тощо).
14. Документи, що свідчать про акти мародерства, грабежу, рейдерства, захоплення майна та примусове захоплення приміщення (копія заяви до територіального органу внутрішніх справ та документ, виданий відповідним правоохоронним органом щодо реєстрації кримінального провадження тощо). 
15. Документи, що свідчать про подання заяви до правоохоронних органів про вчинення кримінального правопорушення та реєстрації кримінального провадження за результатами розгляду такої заяви. 
16. Документи, що свідчать про пошкодження, втрату, знищення, зіпсуття документів бухгалтерського обліку або неможливості їх вивезення з територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації (інформація про подання до контролюючого органу повідомлення згідно пункту 44.5 статті 44 глави 1 розділу II Податкового кодексу України, повідомлення про неможливість вивезення первинних документів згідно пункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України). 
17. Подання інформаційного повідомлення про пошкоджене та знищене нерухоме майно внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації, програмними засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Портал Дія).
18. Інформацію про податкові періоди, за які неможливо виконувати податкові обов`язки, або інформацію щодо обставин, пов`язаних з проведенням воєнних (бойових) дій, терористичними актами, диверсіями або іншими обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), спричиненими військовою агресією Російської федерації, тимчасовою окупацією збройними формуваннями Російської Федерації.
19. Які саме податкові обов`язки не мав/не має можливості виконати платник податків. 
20. Вичерпний перелік додатків із зазначенням кількості сторінок кожного документа, їх повної назви та реквізитів (дата, номер, найменування органу, що видав документ).
Позивачем не подано до податкового органу додаткових документів, що ним не заперечується.
14.03.2024 Головним управлінням ДПС у Донецькій області прийнято рішення № 24/05-99-04-10 щодо можливості своєчасного виконання ТОВ “СІДІАЙ АГРОТРЕЙДІНГ” свого податкового обов`язку, яке 15.03.2024 направлено до електронного кабінету платника та на електронну пошту товариства.
Згідно з даними інформаційно-комунікаційної системи ДПС України станом на 11.04.2024 у ТОВ “СІДІАЙ АГРОТРЕЙДІНГ” обліковувався податковий борг на загальну суму 163 725,33 грн, у тому числі:
- з податку на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства (код класифікації доходів бюджету 11021000), у сумі 148 320,00 грн, період виникнення – з 11.03.2022 по 11.03.2024 на підставі: 
- 767,00 грн - нараховано платником самостійно основного платежу за рік, Податкова декларація з податку на прибуток підприємств від 21.02.22 № 9432227054, термін сплати 11.03.2022;
- 50 083,00 грн - нараховано платником самостійно основного платежу за рік, Податкова декларація з податку на прибуток підприємств від 28.02.23 № 6436343, термін сплати 13.03.2023; 
- 70 470,00 грн - нараховано платником самостійно основного платежу за рік, Податкова декларація з податку на прибуток підприємств від 19.02.24 № 9383723980, термін сплати 11.03.2024;
- з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код класифікації доходів бюджету 14060100) у сумі 15 405,33 грн, дата виникнення – 31.07.2023 на підставі: 
- 15 405,33 грн - нараховано ПДВ по декларації, Податкова декларація з податку на додану вартість від 19.07.2023 № 9178491034, термін сплати 31.07.2023.
У зв`язку з наявністю податкового боргу, ГУ ДПС у Донецькій області було сформовано податкову вимогу форми “Ю” від 12.04.2024 № 0000214-1309-0599 на суму податкового боргу 163 725,33 грн.
Згідно з детальним розрахунком суми податкового боргу до податкової вимоги, остання включає податок на прибуток підприємств який сплачується інші підприємства – 148320 грн, податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) – 15405,33 грн.
Також, ГУ ДПС у Донецькій області прийнято рішення про опис майна у податкову заставу платника ТОВ “СІДІАЙ АГРОТРЕЙДІНГ” від 12.04.2024 № 130/05-99-13-02-20/38301598. 
Податкова вимога форми “Ю” від 12.04.2024 № 0000214-1309-0599 та Рішення про опис майна у податкову заставу від 12.04.2024 № 130/05-99-13-02-20/38301598 прийняті (підписані) уповноваженою особою ГУ ДПС у Донецькій області, в.о. начальника управління по роботі з податковим боргом Леонідом Арзумановим. 
Податкова вимога форми “Ю” та Рішення про опис майна у податкову заставу направлені на податкову адресу платника ТОВ “СІДІАЙ АГРОТРЕЙДІНГ” засобами поштового зв`язку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Позивач, не погоджуючись з вимогою про сплату боргу та рішенням про опис майна у податкову заставу, звернувся до суду з цим позовом.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що станом на 12.04.2024 сума грошового зобов`язання вважалася узгодженою, сума податкового боргу перевищувала суму, встановлену пунктом 11 розділу І Порядку № 586, тому податковий орган правомірно сформував податкову вимогу та прийняв рішення про опис майна позивача в податкову заставу.

Оцінка суду.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі – ПК України) грошове зобов`язання платника податків – сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
На підставі підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг – сума узгодженого грошового зобов`язання, несплаченого платником податків у встановлений ПК України строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному ПК України.
Згідно з пунктом 15.1 статті 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Відповідно до підпунктів 16.1.2, 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
На підставі статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Як визначеного пунктом 46.1 статті 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) па користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.
Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підставі пункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Пунктом 203.2 статті 203 ПК встановлено, що сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За визначенням пункту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
Відповідно до пункту 59.4 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Як свідчать матеріали справи, позивач має податковий борг на загальну суму 163 725,33 грн, який виник внаслідок не сплати позивачем самостійно обчислених сум податкових зобов`язань з податку на прибуток та податку на додану вартість, зазначених в поданих до контролюючого органу відповідних деклараціях.
Тобто ці суми податкових зобов`язань з податку на прибуток та податку на додану вартість в силу п. 54.1 ст. 54 ПК України є узгодженими.
Сума податкового боргу (163 725,33 грн) перевищує ста вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В зв`язку з наявністю податкового боргу, ГУ ДПС у Донецькій області було сформовано податкову вимогу форми “Ю” від 12.04.2024 № 0000214-1309-0599 на суму податкового боргу 163 725,33 грн, яка відповідно до приписів п. 59.3 ст. 59 ПК України містить всі необхідні дані та разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надіслана позивачу засобами поштового зв`язку.
Таким чином, оскільки у позивача виник податковий борг, який перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який виник внаслідок несплати позивачем у визначені строки самостійно задекларованих податкових зобов`язань, сума податкового боргу є узгодженою, тому відповідачем відповідно до приписів податкового законодавства правомірно сформовано та направлено позивачу податкову вимогу форми “Ю” від 12.04.2024 № 0000214-1309-0599 на суму податкового боргу 163 725,33 грн.
З огляду на обставини справи та приписи п. 54.1 ст. 54 ПК України є безпідставними доводи позивача, що суми грошових зобов`язань, визначених в податковій вимозі від 12.04.2024 не мають статусу узгоджених.
Щодо доводів апелянта, що з урахуванням пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, строк сплати податкових зобов`язань по сплаті податку на прибуток та ПДВ на момент прийняття відповідачем податкової вимоги від 12.04.2024 не настав, оскільки відповідачем не приймалося рішення щодо можливості виконання позивачем своїх податкових зобов`язань, - суд зазначає наступне.
Законом України від 12.05.2022 № 2260-IX “Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану” (далі - Закон № 2260), який набрав чинності 27.05.2022, внесено зміни до п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ “Перехідні положення” Податкового кодексу України, згідно з якими тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24.02.2022 № 2102-IX, встановлено особливості для справляння податків і зборів.
Згідно з підпунктом 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, зокрема щодо строків сплати податків та зборів за звітні (податкові) періоди - 2021 рік (для річного звітного (податкового) періоду), I квартал 2022 року (для квартального звітного (податкового) періоду), січень - травень 2022 року (для місячного звітного (податкового) періоду), за умови їх сплати не пізніше 1 серпня 2022 року (для сплати податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору - не пізніше 31 грудня 2022 року).
Наказом Міністерства фінансів України № 225 від 29.07.2022 затверджено Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” Податкового кодексу України (далі - Порядок № 225).
На підставі пунктів 1, 2 розділу І Порядку № 225 цей Порядок розроблено відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу Перехідні положення Податкового кодексу України (далі Кодекс) з метою тимчасового, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, підтвердження платниками податків можливості чи неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 глави 2 розділу Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо. Дія цього Порядку поширюється на платників податків фізичних осіб резидентів України, зокрема самозайнятих осіб, юридичних осіб (резидентів і нерезидентів України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування, та на яких покладено обов`язок зі сплати податків та зборів, подання звітності, виконання інших обов`язків, передбачених Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Розділом II Порядку № 225 визначені підстави неможливості виконання платниками податків юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів):
- втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації;
- неможливість використати чи вивезти документи, комп`ютерне та інше обладнання внаслідок ведення бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації;
- використання чи вивезення документів, комп`ютерного або іншого обладнання, пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я посадової особи платника податків або неможливе у зв`язку з встановленням уповноваженими органами державної влади відповідно до закону в умовах воєнного стану заборон та/або обмежень; 
- можливість витоку інформації щодо обсягів та місць зберігання пального або спирту етилового та їх знищення надалі внаслідок складання та реєстрації акцизних накладних, та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо (виключно в частині виконання визначених цим абзацом обов`язків); 
- відсутність у платника податків інших посадових осіб, уповноважених відповідно до законодавства нараховувати, стягувати та вносити до бюджету податки, збори, а також вести бухгалтерський облік, складати та подавати податкову та фінансову звітність, відсутність можливості у власника призначити таких посадових осіб за умови відсутності у такого платника податків об`єктів оподаткування, або показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу, може бути пов`язана з такими обставинами: посадова особа є одночасно одним із власників юридичної особи за умови, що відсутність такого співвласника (акціонера, учасника, засновника) унеможливлює прийняття рішення про призначення на постійній або тимчасовій основі іншої посадової особи; 
- юридична особа заснована на власності окремої фізичної особи, яка одночасно є єдиною посадовою особою такої юридичної особи, перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження/знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями російської федерації; інші обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), підтверджені документально.
До платників податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, які на дату набрання чинності цим Порядком мають можливість подати до контролюючого органу заяву та документи (копії документів), інформацію про відсутність можливості виконання податкових обов`язків, застосовуються такі правила.
Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Порядку № 225 у разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, платник податків подає не пізніше 30 вересня 2022 року заяву про відсутність такої можливості (крім виконання обов`язку щодо реєстрації акцизних накладних та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо) разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, які передбачені Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 225 або Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - фізичної особи, зокрема самозайнятої особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 225 (далі - Переліки документів) до контролюючого органу в порядку передбаченому пунктом 8 цього розділу.
На підставі пункту 4 розділу ІІ Порядку № 225 платників податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, у яких після дати набрання чинності цим Порядком з`явилася можливість подати до контролюючого органу заяву та документи (копії документів), інформацію про відсутність можливості виконання податкових обов`язків, застосовуються такі правила.
У разі відсутності у платника податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, можливості подати таку заяву та відповідні документи (копії документів), інформацію у строки, визначені пунктом 3 цього розділу, платник податків подає заяву та відповідні документи (копії документів), інформацію одночасно з набуттям можливості виконання одного із податкових обов`язків (реєстрації податкової накладної, подання звітності, сплати невиконаного податкового зобов`язання тощо) таким платником податку, передбачених Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючий орган, але не пізніше 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платника податків.
Пунктом 1 розділу ІІІ Порядку № 225 встановлено, що контролюючий орган встановлює причинно-наслідковий зв`язок між обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), що сталися в результаті збройної агресії Російської Федерації, безпосереднім впливом таких обставин саме на такого платника та можливістю виконання ним податкового обов`язку станом на дату, на яку припадає граничний термін виконання такого обов`язку, та керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає вмотивоване рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку (далі - Рішення) за формою, що додається.
Згідно з пунктом 3 розділу ІІІ Порядку № 225 контролюючий орган направляє попереднє рішення та рішення платнику податків у порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу.
Направлення попереднього рішення та рішення шляхом його надіслання до Електронного кабінету платника податків здійснюється з одночасним надісланням на електронну адресу (адреси) платника податків інформації про вид документа, дату та час його надіслання до Електронного кабінету.
Попереднє рішення та рішення, надіслане контролюючим органом до Електронного кабінету, вважається врученим платнику податків, якщо воно сформовано з дотриманням вимог, встановлених розділом II Кодексу.
Аналіз вищезазначених положень свідчить, що платник податків звільняється від відповідальності, зокрема щодо сплати податків, тільки у разі прийняття контролюючим органом рішення щодо неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку.
Як свідчать матеріали позивач звернувся до Головного управління ДПС у Донецькій області з заявою від 21.01.2024 про неможливість своєчасно виконувати податковий обов`язок, за наслідками розгляду якої податковим органом прийнято попереднє рішення щодо можливості виконання платником податків обов`язків від 05.02.2024 за № 11/05-99-04-10 та запропоновано позивачу надати додаткові документи на підтвердження неможливості своєчасно виконувати податкові обов`язки.
Проте позивачем додаткові документи відповідачу не надані.
14.03.2024 Головним управлінням ДПС у Донецькій області прийнято рішення щодо можливості виконання платником податків обов`язків за № 24/05-99-04-10.
Рішення позивачем не оскаржувалося та є чинним.
Таким чином, оскільки контролюючим органом не приймалося стосовно позивача рішення про неможливість своєчасного виконання податкового обов`язку, а прийнято рішення щодо можливості виконання позивачем своїх податкових обов`язків, тому відсутні підстави вважати, що відповідач не мав повноважень на прийняття вимоги про сплату податкового боргу від 12.04.2024 № 0000214-1309-0599.
Суд не приймає доводи апелянта, що відповідачем не приймалося рішення щодо можливості виконання позивачем своїх податкових зобов`язань, оскільки ці доводи спростовуються наявністю рішення щодо можливості виконання платником податків обов`язків від 14.03.2024 № 24/05-99-04-10, яке 15.03.2024 направлено до електронного кабінету платника та на електронну пошту товариства.
Щодо доводів апелянта про неможливість виконання ним податкових обов`язків в зв`язку із знаходженням на території Селидівської міської територіальної громади, тобто на території ведення бойових дій, суд зазначає наступне.
Дійсно, підпунктом 5 пункту 1 розділу ІІ Порядку № 225 передбачено, що підставами неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) є перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження / знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями Російської Федерації.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією № 309 (далі – Перелік).
Селидівська міська територіальна громада, де здійснює господарську діяльність позивач, станом на час звернення позивача з заявою до податкового органу про неможливість виконання податкових обов`язків (січень 2024 року) відносилася до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії (території можливих бойових дій).
Проте, зазначена обставина не є підставою для неприйняття податковим органом вимоги про сплату податкового боргу за наявності у позивача податкового боргу, сума якого є узгодженою, який перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що виник внаслідок несплати позивачем у визначені строки самостійно задекларованих податкових зобов`язань.
Знаходження (перебування) платника податків на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, є однією з підстав для прийняття рішення щодо неможливості виконання платником податків податкових обов`язків, проте в межах цієї справи рішення Головного управління ДПС у Донецькій області щодо можливості виконання платником податків обов`язків від 14.03.2024 за № 24/05-99-04-10 не є предметом позову, тому суд не надає оцінку правомірності чи протиправності діям податкового органу щодо прийняття цього рішення.
Щодо рішення про опис майна у податкову заставу від 12.04.2024 № 130/05-99-13- 02-20/38301598 суд зазначає наступне.
Відповідно до підпункту 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.
Згідно з пунктом 88.1 статті 88 ПК України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. 
На підставі пункту 88.2 статті 88 ПК України право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.
Відповідно до пункту 89.1 статті 89 ПК України, право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.
Абзацом третім пункту 89.3 статті 83 ПК України визначено, що опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.
Згідно з пунктом 8 розділу І Порядку застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16 червня 2017 року № 586 (далі - Порядок № 586), день виникнення права податкової застави визначається на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем податкових органів відповідно до законодавства.
На підставі пункту 11 розділу І Порядку № 586 право податкової застави не застосовується, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Пунктом 12 розділу І Порядку № 586 визначено, що повідомлення про виникнення у платника податків, що має податковий борг, права податкової застави міститься у податковій вимозі, яка надсилається відповідно до вимог статті 59 глави 4 розділу II Кодексу.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку № 586 опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу (додаток 1), яке приймається керівником контролюючого органу (його заступником або уповноваженою особою). Рішення про опис майна у податкову заставу надається платнику податків, що має податковий борг.
Таким чином, передумовою прийняття як податкової вимоги, так і рішення про опис майна у податкову заставу є наявність податкового боргу, тобто суми узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлені законом строки.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 17 листопада 2021 року у справі № 160/15095/20, від 19 квітня 2023 року у справі № 240/18522/21.
Аналіз норм підпунктів 14.1.153, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14, пункту 59.3 статті 59, пункту 95.2 статті 95 ПК України свідчить, що за своєю юридичною природою та призначенням податкова вимога має на меті інформування платника податків про суму узгодженого грошового зобов`язання, яке не було ним сплачено у встановлений строк, та непогашеної пені, а також про обов`язок їх погасити, факт виникнення податкової застави та можливі негативні наслідки непогашення податкового боргу у встановлений пунктом 95.2 статті 95 ПК України строк у вигляді вжиття контролюючим органом примусових заходів з його погашення, передбачених главою 9 Розділу ІІ ПК України.
Виникнення податкового боргу чи податкової застави не пов`язано із фактом формування або направлення (вручення) податкової вимоги. Цей документ лише формалізує стан, який вже існує в силу Закону. 
Проте обов`язковість інформування платника податків про такий стан та наслідки непогашення податкового боргу законодавцем закріплена як передумова для виникнення у контролюючого органу права на вжиття заходів з погашення цього боргу. 
Якщо ж таке право виникло і контролюючий орган розпочав дії з реалізації своєї компетенції по вжиттю заходів з погашення податкового боргу, то воно в подальшому не може бути нівельовано, а правомірність вжитих заходів може бути перевірена в межах адміністративного або судового оскарження.
Отже, до предмета доказування у справах щодо визнання протиправним та скасування рішення про опис майна у податкову заставу належать обставини існування на час прийняття оскаржуваного рішення передумов для його прийняття, а саме: наявність узгодженого грошового зобов`язання; момент виникнення податкового боргу, що має бути належним чином відображено в інформаційно-телекомунікаційній системі податкового органу; чи перевищує сума податкового боргу суму, встановлену пунктом 11 розділу І Порядку № 586.
Зазначений правовий висновок викладено Верховним судом в постанові від 27.10.2022 у справі № 240/9395/20.
Як свідчать матеріали справи, згідно з даними інформаційно-комунікаційної системи ДПС України станом на 11.04.2024 у ТОВ “СІДІАЙ АГРОТРЕЙДІНГ” обліковувався податковий борг на загальну суму 163 725,33 грн, у тому числі:
- з податку на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства (код класифікації доходів бюджету 11021000), у сумі 148 320,00 грн, період виникнення – з 11.03.2022 по 11.03.2024 на підставі: 927 767,00 грн - нараховано платником самостійно основного платежу за рік, Податкова декларацiя з податку на прибуток пiдприємств від 21.02.22 № 9432227054, термін сплати 11.03.2022; 50 083,00 грн - нараховано платником самостійно основного платежу за рік, Податкова декларацiя з податку на прибуток пiдприємств від 28.02.23 № 6436343, термін сплати 13.03.2023; 70 470,00 грн - нараховано платником самостійно основного платежу за рік, Податкова декларацiя з податку на прибуток пiдприємств від 19.02.24 № 9383723980, термін сплати 11.03.2024;
- з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код класифікації доходів бюджету 14060100) у сумі 15 405,33 грн, дата виникнення – 31.07.2023 на підставі: 15 405,33 грн - нараховано ПДВ по декларації, Податкова декларацiя з податку на додану вартiсть вiд 19.07.2023 № 9178491034, термін сплати 31.07.2023.
Оскільки станом на 12.04.2024 сума грошового зобов`язання позивача вважалася узгодженою, сума податкового боргу перевищувала суму, встановлену п.11 розділу І Порядку № 586, позивачем у встановлені податковим законодавством строки сума грошового зобов`язання не сплачена, тому податковий орган, приймаючи рішення про опис майна у податкову заставу від 12.04.2024 № 130/05-99-13- 02-20/38301598, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Є неприйнятними доводи апелянта, що податкова вимога та рішення про опис майна в податкову заставу підписані неуповноваженою особою з огляду на наступне.
Відповідно до абзацу 3 пункту 89.3 статті 89 ПК України опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.
Податкова вимога та рішення про опис майна в податкову заставу підписані в.о. начальника управління по роботі з податковим боргом ГУ ДПС у Донецькій області Леонідом Арзумановим, повноваження якого на підписання, зокрема, податкових вимог, рішень про опис майна в податкову заставу, підтверджені наказом ГУ ДПС у Донецькій області від 04.03.2024 № 76 «Про делегування повноважень».
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки в межах доводів апеляційної скарги судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

                                               ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “СІДІАЙ АГРОТРЕЙДІНГ” на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року у справі № 200/2709/24 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року у справі № 200/2709/24 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 04 листопада 2024 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 04 листопада 2024 року.

Головуючий суддя                                                                      І.Д. Компанієць

Судді                                                                                          Т.Г. Гаврищук

                                                                                          І.В. Геращенко