УХВАЛА

16 грудня 2024 року  
м. Київ

справа №140/1748/24
адміністративне провадження №К/990/45075/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу Дзундзи Юрія Романовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 
на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року
у справі №140/1748/24
за позовом ОСОБА_1 
до Державної установи «Маневицька виправна колонія (№42)» 
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Державної установи «Маневицька виправна   колонія (№42)», в якому просив:
- визнати протиправними дії ДУ "Маневицька ВК (№ 42)" щодо незастосування січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) при нарахуванні "поточної" індексації грошового забезпечення в період з 02 лютого 2017 року по 28 лютого 2018 року;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та доплату "поточної" індексації грошового забезпечення за період з 02 лютого 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);
- визнати протиправними дії ДУ "Маневицька ВК (№ 42)" щодо порушення вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 та невиплати за період з 01 березня 2018  року по 17 листопада 2023 року "індексації-різниці" грошового забезпечення 4455,59 грн. в місяць, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити за період з 01 березня 2018  року по 17 листопада 2023 року "індексацію-різницю" грошового забезпечення 4455,59 грн в місяць, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року, в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаними судовим рішеннями, Дзундза Юрій Романович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Разом з цим, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України  для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні  Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Позивач є військовослужбовцем та не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище у розумінні Закону України «Про запобігання корупції». Згідно з останньою під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються, зокрема військові посадові особи вищого офіцерського складу, якими в силу частини другої статті 5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є військовослужбовці зі званнями: бригадний генерал, коммодор, генерал-майор, контр-адмірал, генерал-лейтенант, віце-адмірал, генерал, адмірал.
В касаційні скарзі позивач, посилаючись на підпункт «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, зазначає та обґрунтовує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики  та має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу
Таким чином, оскаржуючи судові рішення у справі, які законом віднесені до справ незначної складності, позивач у касаційній скарзі наводить підстави, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції підлягає перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Підставою касаційного оскарження скаржник визначає пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, вказуючи, що судами попередніх інстанцій застосовано абзаци 1, 2 пункту 5 та пункту 10-2 Порядку №1078 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року (далі - Порядок №1078) без врахування висновків Верховного Суду викладеного в постанові від 26 січня 2022 рок у справі №400/1118/21 та інших.
Крім того, позивач вказує, що судами застосовано норм абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 без врахування висновку Верховного Суду викладеного в постанові від 23 березня 2023 року по справі № 400/3826/21 та інших.
Отже, доводи, які викладені в касаційній скарзі, вказують на наявність обставин, визначених пунктом 1 частини 4 статті 328 КАС України, що є підставами для відкриття касаційного провадження з метою перевірки обставин вказаних скаржником.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 328, 330, 334, 340 КАС України,
УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за скаргою Дзундзи Юрія Романовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року у справі №140/1748/24.
2. Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.
3. Витребувати з Волинського окружного адміністративного суду справу №140/1748/24.
4. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
А.В. Жук
Н.М. Мартинюк 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду