Справа № 345/5612/24 
Провадження № 33/4808/1021/24 
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Онушканич В. В. 
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Калуського міськрайонного суду від 15 жовтня 2024 року відносно нього, –

в с т а н о в и в:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 , визнано винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,6 грн.
Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 26.09.2024 року о 06 год. 55 хв. в м. Калуш по вул. Окружна, керував транспортним засобом «Fiat Ducatо» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу газоаналізатора Alcotest Drager 6820 з результатом 0,25‰, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова суду є незаконна та необґрунтована, винесена без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що йому перед початком і під час процедури огляду на стан сп`яніння не було належним чином роз`яснено і забезпечено право на реальну правову допомогу захисника, а також не було забезпечено захисника під час пред`явлення йому адміністративного обвинувачення, що є істотним порушенням його прав. Звертає увагу на те, що матеріали справи не містять жодних відомостей, які б підтвердили факт керування ним транспортним засобом. Вказує, що він не вживає алкогольні напої, оскільки хворіє на гепатит «С», є багатодітним батьком, а транспортний засіб є основним джерелом його доходів. Також, під час перевірки документів у апелянта, поліцейський одразу запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, не повідомивши жодних ознак алкогольного сп`яніння. Також зазначає, що не зрозуміло звідки суд встановив, що пиво він вживав напередодні ввечері, оскільки на відеозаписі таких слів не має. Натомість з відеозапису чітко видно, що у нього поведінка адекватна, мова зрозуміла, чітка, рухи тіла теж адекватні, на всі питання відповідав чітко, висловлював свої заперечення.
Просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі відносно нього.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вирішуючи питання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції дійшов правильних висновків.
Обставини справи, які були встановлені судом та зазначені у постанові, підтверджуються безпосередньо дослідженими доказами, якім надано відповідну правову оцінку.
З висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
Доводи апелянта про відсутність доказів факту керування транспортним засобом та недотримання поліцейськими процедури огляду на стан сп`яніння не знаходять свого підтвердження та спростовуються доказами, які були предметом дослідження в суді першої інстанції.
Як зазначив суд першої інстанції, на відеозаписі з нагрудної камери працівників поліції зафіксовано, що сам ОСОБА_1 факт керування транспортним засобом не заперечує та на вимогу поліцейського погодився пройти огляд із застосуванням спеціального технічного засобу. Крім того, він не заперечував факт вживання алкогольних напоїв в цей день перед керуванням транспортним засобом.
За таких обставин, рішення суду в цій частині є законним та обґрунтованим. Переконання апелянта, що тільки відеозапис може бути доказом факту керування ним автомобілем, не ґрунтується на вимогах діючого законодавства. 
Таким чином, обставини зазначені в протоколі та які встановив суд першої інстанції, підтверджені сукупністю доказів у справі.
Доводи апелянта про недотримання поліцейськими процедури огляду на стан сп`яніння, не знаходять свого підтвердження, оскільки ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, визнав, що перед керування транспортним засобом вжив алкогольні напої і від проходження огляду в медичному закладі на стан сп`яніння відмовився.
Доводи про порушення права на захист ОСОБА_1 , також не знайшли свого підтвердження.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, набуває прав передбачених ст.268 КУпАП після того, як відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення. Таким чином, працівники поліції не зобов`язані на місці зупинки транспортного засобу забезпечувати водієві присутність адвоката, окрім випадків, коли вони особисто у цьому місці розглядають справу та приймають постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.
Той факт, що ОСОБА_1 хворіє на хронічні хвороби та є членом багатодітної сім`ї, також не спростовують висновків суду щодо виду накладеного стягнення, оскільки санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативного виду стягнення. За таких обставин, суд першої інстанції у даному випадку не мав дискреційних повноважень щодо визначення виду адміністративного стягнення.
Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для скасування або зміни оскаржуваної постанови.
Таким чином, постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Калуського міськрайонного суду від 15 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                                        Ф.С. Шигірт