ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8875/24 Справа № 243/3478/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Фалін І. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
       головуючого судді Бондар Я.М.,
       суддів Агєєва О.В., Корчистої О.І.,
       секретар судового засідання Юрченко Г.О.
       сторони справи:
       позивач – ОСОБА_1 
       відповідачі: Миколаївська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
       розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в порядку спрощеного позовного провадження,  цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник – адвокат Ільницький Сергій Михайлович на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 липня 2024 року, ухваленого суддею Фаліним І.Ю., повний текст судового рішення складено 09 липня 2024 року, 

ВСТАНОВИВ

У липні 2023 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою звернулася ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник, адвокат Ільницький С.М. до Миколаївської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Позов обґрунтовано тим, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача  ОСОБА_4 . 
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача  ОСОБА_5 . 
12 травня 2023 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Парамоновим О.В. було повідомлено позивачу про те, що останньою пропущений строк для оформлення спадкових прав за померлими батьками та рекомендовано звернутися до суду. 
У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України Законом України від 24.02.2022 №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 на всій території України був
введений воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу. У зв`язку з чим, нормальне життя в Краматорському районі Донецької області було припинено. Багато людей евакуювалися, припинили роботу нотаріуси, банки, державні установи, тощо. Позивач також виїхала із зони бойових дій у більш спокійні регіони України, через що не змогла вчасно подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Наведені обставини є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення дій спрямованих на прийняття спадщини, оскільки позивач через воєнний стан в Україні не могла у встановлений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини за померлими батьками подати заяву про прийняття спадщини. 
Вважає, що вказаний строк пропустила з поважних причин. Узв`язку з чим просила суд визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла  ІНФОРМАЦІЯ_1 та батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Слов`янського міськрайонного суд Донецької області від 04 липня 2024 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник, адвокат Ільницький Сергій Михайлович до Миколаївської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Ільницький С.М., посилаючись на незаконність оскаржуваного судового рішення, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішенняя про задоволення позову.
При цьому, представник позивача зазначає, що мати позивача ОСОБА_4 померла за 5 місяців до введення воєного стану, тоді як строк для прийняття спадщини становить 6 місяців, що давало позивачу право подати заяву на один місяць пізніше, і це не дав зробити введений воєний стан в Україні, прифронтовий регіон місця відкриття спадщини та активні бойові дії.
Представник позивача вказує на те, що, якщо спадкоємець з поважних причин пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Зазначає, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними непереборними істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Наголошує на тому, що позивач через введений в Україні воєнний стан, прифронтовий регіон місця відкриття спадщини та активні бойові дії не змогла у встановлений законом строк з часу відкриття спадщини за померлими батьками подати заяву про прийняття спадщини.
Представник позивача наголошує на тому, що відповідач – ОСОБА_2 , зумисно не реєстрував смерть батька з квітня 2022 року та зробив це лише 04 жовтня 2022 року за 14 днів до закінчення 6-ти місячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, тому отримати свідоцтво про смерть батька позивач змогла лише 21 січня 2023 року, а відтак позивач пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин та їй слід визначити додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті батьків. 
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Заслухавши суддю доповідача, вислухавши думку позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_6 , які, кожен окремо підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, просили оскаржуване судове рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення позову ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони позивача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом встановлено, що батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . 
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 28 вересня 2021 року Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаївка, Краматорського району, Донецької області, в Україні  померла ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого повторно 27 січня 2023 року Відділом державної реєстрації смерті у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Миколаївка, Краматорського району, Донецької області, в Україні помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно довідки від 09.06.2022 №3504-5001729470 про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи, зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне міфсце проживання/перебування: АДРЕСА_2 .
Згідно листа приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатського області Парамонова О.В. від 12.05.2023 №17/01-16 ОСОБА_1 повідомлено, що є неможливим прийняття від останьої заяв на видачу свідоцтва про право на спадщину або прийняття спадщини після померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. 
Згідно листа Миколаївської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області №3193/10-03-01/2023 від 23.08.2023 наданого на підставі ухвали судді від 31.07.2023 слідує, що за адресою: АДРЕСА_3 були зареєстровані: ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 з 08.05.1991, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та знята з реєстрації 18.10.2021 та разом з нею зареєстровані особи відсутні; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з 27.10.2021, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та разом з ним зареєстровані особи відсутні.
Згідно листа приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатського області Парамонова О.В. від 13.09.2023 №79/01-16 наданого на підставі ухвали судді від 31.07.2023 слідує, що спадкові справи за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , 1939 року народження та за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , 1938 року народження, приватним нотаріусом не заводилися.
Згідно листа приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального кругу Донецької області Бігун В.В. наданого на підставі ухвали суду від 25.09.2023 слідує, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 була заведена 14.10.2022 Першою краматорською  державною нотаріальною  конторою,  номер спадкової  справи 285/2022. Після смерті  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкова справа не відкривалась.
Згідно копії спадкової справи №285/2022 наданої державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори Уварової Г.І., на підставі ухвали суду від 17.10.2023 слідує, що вказана спадкова справа заведена 14.10.2022 до майна померлого ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер  ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі заяви його сина ОСОБА_2 . Спадщина складається у виді: житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 ; квартира АДРЕСА_5 ; інше майно. Із заповіту, що міститься у вказаній спадковій справі складеного 09.04.2019 за життя ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Соловар В.І. та зареєстрованого в реєсрі за №296 слідує, що ОСОБА_5 із належного йому майна, належні йому на праві приватної власності житловий будинок та земельну ділянку під АДРЕСА_6 ) заповів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Також, у спадковій справі є заява ОСОБА_1 складена та підписана 13.05.2023, та адресована Першій краматорській державній нотаріальній конторі та в якій остання просить призупинити видачу свідоцтва на право власності спадкодаіця ОСОБА_5 , у зв`язку з її зверненням до суду з приводу продовження строку на прийняття спадщини. Дана заява ОСОБА_1 направлена на адресу розташування Першої краматорської державної нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_7 засобами поштовного зв`язку, що підтверджується поштовим конвертом.
Суд першої інстанції, відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог, на підставі досліджених доказів наданих сторонами по справі та оцінених судом, виходив з їх недоведеності.
При цьому, суд першої інстанції встановив, що мати позивача померла за п`ять місяців до введення на території України воєнного стану, тому дійшов висновку, що посилання позивача на поважність причини пропуску на подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері в даному випадку є безпідставними та вимоги ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягають.
Відмовляючи позивачу у продовженні строку для прийняття спадщині піся померлого батька, суд виходив з того, що батько позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому з урахуванням змін в законодавстві стосовно обрахунку строку на прийняття спадщини (в тому числі зупинення перебігу цього строку) ОСОБА_1 мала звернутися із заявою про прийняття спадщини до 25 квітня 2023 року (шість місяців з 25 червня 2022 року + чотири місяці), а звернулася тільки 12 травня 2023 року до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатського області Парамонова О.В.
Суд першої інстанції встановив, що позивач ОСОБА_1 , в період строку прийняття спадщини як внутрішньо переміщена особа проживала в м.Кропивницький, та продовжує проживати в місті. Попри війну в Україні, на підконтрольній території, в тому числі й м.Кропивницький з 24 лютого 2022 року продовжують діяти всі державні органи та інші органи, яким делеговані функції державних органів, в тому числі державні та приватні нотаріуси. Позивачем не наведено непереборних обставин, які перешкоджали б їй як самостійно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за місцем її відкриття, так і надіслати заяву про прийняття спадщини поштою на адресу нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі – Порядок № 296/5).
Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не може погодитись з доводами представника позивача ОСОБА_6 , викладеними і апеляційній скарзі, оскільки вони були предметом розгляду в суді першої інстанції, що відображено у судовому рішенні.
За вимогами ст.ст.263, 264ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.
Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.
Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи сторони позивача, викладені в апеляційній скарзі вважає, що суд першої інстанції у повній мірі з`ясував всі обставини, які мають значення для справи, та виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі є законним і належним чином обґрунтованим.
У статтях 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно з положеннями ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).
Згідно з нормами ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, позивач ОСОБА_1 , як у позовній заяві, так і в апеляційній скарзі, посилається на введення на території країни у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 24.02.2022 воєнного стану, припинення в Краматорському районі Донецької області роботи нотаріусів, банків, державних установ, а також те, що відповідач ОСОБА_2 зумисно не реєстрував смерть батька з квітня 2022 року та зробив це лише у жовтні 2022 року, що унеможливило своєчасне звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Під час вирішення питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини суд оцінює поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі в складі Збройних Сил України тощо.
Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.
Такий висновок зазначений в постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року в справі №6-1215цс16, постановах Верховного Суду від 15 травня 2024 року в справі №953/18814/20 (провадження №61-13599св23), від 26 квітня 2024 року в справі №161/17389/23 (провадження №61-3763св24), від 03 квітня 2024 року в справі №639/8197/21 (провадження №61-14773св23), від 26 червня 2024 року в справі №333/1912/23, провадження №61-3174св24.
Вирішуючи питання поважності причин пропуску позивачем шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Так, нормами ч.1 ст.1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця.
Постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року №209 «Деякі питання державної реєстрації в умовах воєнного стану та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164» вказану постанову («Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану») доповнено, зокрема, пунктом 3 про те, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється.
Пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 був змінений постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року №719, де вказано, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.
Пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 виключено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 травня 2023 року №469.
Отже, як встановлено судом, в період із 06 березня 2022 року до 24 червня 2022 року перебіг визначеного ч.1 ст.1270 ЦК України строку для прийняття спадщини зупинявся на час дії воєнного стану, а з 25 червня 2022 року – цей строк продовжений із шести до десяти місяців з часу відкриття спадщини.
Позивач просила суд визначити їй додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, зокрема після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Суд першої інстанції встановив, що мати позивача померла за п`ять місяців до введення на території України воєнного стану, тому дійшов вірного висновку, що посилання позивача на поважність причини пропуску на подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері в даному випадку є безпідставними та вимоги ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягають.
Також, позивач просила суд визначити їй додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини  і після  смерті батька   ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Суд першої інстанції, враховуючи, що батько позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , взяв до уваги зміни в законодавстві стосовно обрахунку строку на прийняття спадщини (в тому числі зупинення перебігу цього строку) дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 мала звернутися із заявою про прийняття спадщини після смерті батька до 25 квітня 2023 року (шість місяців з 25 червня 2022 року + чотири місяці), а звернулася тільки 12 травня 2023 року до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатського області Парамонова О.В., тобто з пропуском строку.
При цьому, суд встановив, що позивач ОСОБА_1 , в період строку прийняття спадщини як внутрішньо переміщена особа проживала з 09.06.2022 в м.Кропивницький, та продовжує проживати в місті. 
Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі – Порядок № 296/5) в умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття спадщини.
Згідно з підпунктами 3.3–3.5 пункту 3 глави 10 розділу ІІ Порядку №296/5 заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу в письмовій формі.  Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка, яка скріплюється підписом нотаріуса.  Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Отже, висновок суду першої інстанції про те, що позивач ОСОБА_1 мала можливість подати заяву про прийняття спадщини як особисто, так і за допомогою поштового зв`язку до будь-якого нотаріуса України на території, де не велися активні бойові, проте в період з 18 квітня 2022 року до 12 травня 2023 року не вчиняла дій щодо прийняття спадщини, колегія суддів вважає правильним і повністю з ним погоджується. 
Позивачем суду не надано належних та допустимих доказів тому, що вона не мала можливості в період часу з червня 2022 року до 25 квітня 2023 року звернутися із заявою до любого нотаріуса (державного чи приватного) у місті Кропівницькому, або ж направити поштою заяву про прийняття спадщини після померлого батька до нотаріуса за місцем знаходження спадкового майна.
Отже, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не наведено непереборних обставин, які перешкоджали б їй як самостійно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за місцем її відкриття, так і надіслати заяву про прийняття спадщини поштою на адресу нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини відповідно до Порядку №296/5 вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.
Доводи сторони позивача на поважність однієї з причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини про те, що відповідач ОСОБА_2 зумисно не реєстрував смерть батька з квітня 2022 року та зробив це лише у жовтні 2022 року бели предметом розгляду судом першої інстанції, що зокрема відображено у судовому рішенні.
Зокрема, постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року в справі
№ 750/262/20 суд дійшов висновку, що, зокерма необізнаність спадкоємця про факт смерті батька не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.
Саме собою незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.
Таким чином, необізнаність про смерть спадкодавця не є поважною причиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Крім того, як правильно зазначив місцевий суд, вказане посилання позивача як на поважність однієї з причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини спростовується вироком Ленінського районного суду м Кіровограда від 02.05.2023, який набув законної сили 04.07.2023 та згідно якого ОСОБА_1 визнано винною у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України. 
Так, під час  розгляду кримінального провадження стосовно позивача ОСОБА_1  за яким ухвалено даний вирок суду  встановлено, що ОСОБА_1 достовірно, знаючи, що її батько ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вона не має права отримувати грошові кошти, призначені для виплати пенсії за віком, протягом травня – серпня 2022 року знімала грошові кошти призначені для виплати пенсії за віком її батьку, шляхом обману. 
Таким чином, суд першої інстанції, встановивши, що позивач достовірно, знаючи про смерть свого батька, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійшов вірного висновку, що позивач також могла самостійно зареєструвати смерть батька у відповідних органах державної реєстрації актів цивільного стану, отримати свідоцтво про смерть та у строк визначенний ЦК України звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Перевіривши справу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, повно, всебічно та обґрунтовано встановив обставини справи, надав належну оцінку наявним у справі доказам, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про відмову у позову, яке відповідає вимогам ст.ст.263, 264 ЦПК України.
Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою у зв`язку з чим підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін із підстав, передбачених 375 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник – адвокат Ільницький Сергій Михайлович залишити без задоволення.
Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 липня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення виготовлено 28 жовтня 2024 року.

Головуючий:

Судді: