ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/4010/24
                                                        Номер провадження: 33/819/193/24                                         
П О С Т А Н О В А 

06 листопада 2024 року                                                                                           м. Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Майданік В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 18 квітня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В :

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 18 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.5 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу. Крім того, з нього на користь держави стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав 28.10.2024 року на неї апеляційну скаргу, в якій просить вказану постанову скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. При цьому він просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови як пропущеного з поважних причин, обґрунтовуючи своє прохання наступним. Про судові засідання 27.03.2024 року та 18.04.2024 року він нічого не знав до того часу, як побачив оскаржувану постанову, про існування якої він дізнався три дні тому із додатку "Дія". Вказану постанову йому суд не відправляв. Матеріали справи не містять даних про те, що до вказаної ним дати він був обізнаний про дату засідання та про існування оскаржуваної постанови, а законодавство не передбачає обов`язок громадян постійно появлятися в суді та постійно дізнаватися про хід справи.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, слід дійти висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову судом першої інстанції винесено 18 квітня 2024 року за відсутності ОСОБА_1 .

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови обчислюється із зазначеної дати (18.04.2024р) та закінчився в понеділок, 29 квітня 2024 року.

Подавши 28.10.2024 року апеляційну скаргу, скаржник ОСОБА_1 пропустив установлений ч.2 ст.294 КУпАП 10-денний строк на апеляційне оскарження, про поновлення якого ним заявлено клопотання з наведенням обставин для його поновлення.

У своєму клопотанні ОСОБА_1 посилається на те, що про судові засідання 27.03.2024 року та 18.04.2024 року він нічого не знав до того часу, як побачив оскаржувану постанову, про існування якої він дізнався три дні тому із додатку "Дія". Також він зазначив про те, що вказану постанову йому суд не направляв, а матеріали справи не містять даних про те, що до вказаної ним дати він був обізнаний про дату засідання та про існування оскаржуваної постанови.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає зазначені ним причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови неповажними з огляду на наступне.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи містять заяву ОСОБА_1 від 10.03.2024 року на адресу суду про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою СМС-повідомлення (а.с.3). 

Розгляд справи було призначено на 27.03.2024 року о 08-50 год., про що ОСОБА_1 було повідомлено 15.03.2024 року СМС-повідомленням (а.с.19).

Наявна заява адвоката Литвинова Ігоря В`ячеславовича від 27.03.2024 року про відкладення справи з причини необхідності підготовки заперечень (а.с.11). 

27.03.2024 року розгляд справи було відкладено та призначено на 18.04.2024 року о 08-30 год., про що ОСОБА_1 та його представника адвоката Литвинова І.В. було повідомлено 27.03.2024 року СМС-повідомленнями (а.с.20, 18).

18 квітня 2024 року суд ухвалив оскаржувану постанову за відсутності ОСОБА_1 .

Матеріали справ містять супровідний лист суду від 19.04.2024 року про направлення ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови (а.с.23).

Отже, наявність вказаних заяви ОСОБА_1 від 10.03.2024р, заяви його адвоката Литвинова І.В. від 27.03.2024р та повідомлень про вручення СМС-повідомлень свідчить про обізнаність ОСОБА_1 з датою та місцем розгляду справи (як 27.03.2024 року о 08-50 год так і 18.04.2024 року о 08-30 год), що суперечить доводам скаржника про те, що про судові засідання 27.03.2024 року та 18.04.2024 року він нічого не знав до того часу, як побачив оскаржувану постанову, про існування якої він дізнався три дні тому із додатку "Дія". У своїй скарзі ОСОБА_1 не виклав своїх міркувань з приводу зазначеного. 
Апеляційний суд вважає за необхідне, згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", взяти до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України", яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 

Вказане спростовує посилання скаржника на те, що законодавство не передбачає обов`язок громадян постійно появлятися в суді та постійно дізнаватися про хід справи.

Суд апеляційної інстанції враховує те, що ОСОБА_1 , який, як про це свідчать матеріали справи, був обізнаним про наявність відносно нього адміністративного провадження та призначене судове засідання, не зазначив, чому не отримав та не оскаржив постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 18 квітня 2024 року у передбачений законом 10-денний строк (до 29 квітня 2024 року включно), не зазначив причин, що унеможливили подання скарги потягом 6 місяців з дня винесення постанови. 

За таких обставин необхідно визнати, що скаржник ОСОБА_1 пропустив встановлений ст.294 КУпАП 10-денний строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 18 квітня 2024 року, зазначені ним причини пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними. Своїх міркувань з приводу наявності в матеріалах справи доказів про його обізнаність з датою та місцем розгляду справи, а також інших причин, які б свідчили про поважність пропуску встановленого законом строку на оскарження постанови суду першої інстанції, скаржником апеляційному суду не надано, а тому в поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а скаргу – повернути скаржнику.  

Вказане не позбавляє ОСОБА_1 права повторно подати апеляційну скаргу із зазначенням інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
   
           На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, 

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 18 квітня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 18 квітня 2024 року, повернути особі, яка її подала.

Повернення апеляційної скарги не позбавляє скаржника права повторно подати апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                                                                  В.В. Майданік