ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
09 жовтня 2024 року
м. Київ
 
справа № 761/17009/23
провадження № 61-8852св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М. 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кулішенка Миколи Юрійовича на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2023 року в складі судді Притули Н. Г. та постанову Київського апеляційного суду                                  від 23 квітня 2024 року в складі колегії суддів Верланова С. М., Невідомої Т. О., Нежури В. А.
 
в справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дутка Іван Васильович, про скасування постанови та
 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст скарги
 
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила визнати неправомірною і скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дутки І. В. (далі - приватний виконавець)                                від 31 жовтня 2023 року про арешт коштів боржника в межах виконавчого провадження № НОМЕР_15.
Вказувала, що на виконанні в приватного виконавця перебуває виконавче провадження № НОМЕР_15 з примусового виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва про забезпечення позову від 21 серпня 2023 року в справі № 761/17009/23 про накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунках в Акціонерному товаристві «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк»).
Зазначала, що постановою приватного виконавця від 31 жовтня 2023 року на підставі статті 56 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII«Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) було накладено арешт на її кошти і вона не має можливості ними розпорядитись.
Наголошувала, що ухвала суду про забезпечення позову має виконуватись банківською установою і лише в тому випадку, якщо банківська установа відмовилась виконувати ухвалу суду, вона має виконуватись виконавцем. 
Приватний виконавець вийшов за межі наданих йому повноважень та самостійно визначив суму стягнення, отримавши інформацію від стягувача про наявність у неї рахунків. Однак приватний виконавець не перевірив достовірність такої інформації.
Звертала увагу, що оскаржуваною постановою накладено арешт на рахунки, які відкриті після смерті її чоловіка.
Короткий зміст рішень судів першої, апеляційної інстанцій
30 листопада 2023 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.
23 квітня 2024 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Шевченківського районного судум. Києва від 30 листопада 2023 року залишено без змін.
Судові рішення мотивовано тим, що твердження заявника про те, що стягувач ОСОБА_2 неправомірно надала приватному виконавцю інформацію щодо рахунків ОСОБА_1 , не може бути підставою для визнання неправомірними дій приватного виконавця чи скасування оскаржуваної постанови про накладення арешту на рахунки ОСОБА_1 , оскільки відповідно до положень статті 19 Закону № 1404-VIII сторони виконавчого провадження мають право, зокрема, надавати додаткові матеріали.
Безпідставними є твердження про те, що ухвала суду про забезпечення позову мала бути направлена спочатку до банківської установи і лише після відмови банківської установи в накладенні арешту на рахунки, адже законодавством не передбачено, що ухвала суду про арешт коштів має виконуватись в порядку, визначеному Законом № 1404-VIII, лише після відмови банківської установи у виконанні рішення суду.
Щодо доводів заявниці про те, що приватним виконавцем було змінено спосіб виконання ухвали суду, внаслідок чого було накладено арешт на суму, яка становить більше ніж 1/4 грошових коштів та накладено арешт на рахунки, відкриті після смерті її чоловіка, суди зазначили, що ОСОБА_1 не надала суду доказів на підтвердження цих обставин, а доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
19 червня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Кулішенко М. Ю. через систему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги                 ОСОБА_1 . 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що на грошові кошти  ОСОБА_1 накладено два арешти: ухвалою суду про забезпечення позову та оскаржуваною постановою приватного виконавця. 
Виконавець відповідно до статті 56 Закону № 1404-VIII може накладати арешт на кошти боржника лише в разі, якщо конкретна сума заборгованості підтверджена  судовим рішенням. У цій справі виконавець наклав арешт на кошти в межах сум: 34 846,52 грн, 102 588,72 доларів США, 657,66 євро, однак в ухвалі суду про забезпечення позову конкретні суми стягнення не зазначені, їх виконавець визначив самовільно, тобто протиправно змінив спосіб виконання судового рішення. 
Доводи інших учасників справи
Приватний виконавець у відзиві на касаційну скаргу зазначає, що ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та відповідала вимогам Закону № 1404-VIII, тому в приватного виконавця були відсутні підстави для повернення виконавчого документа стягувачу. Заявник не надав доказів, що арешт накладено на грошові кошти на підставі одного й того ж виконавчого документа двічі. Враховуючи спосіб і порядок, вказаний в ухвалі суду про забезпечення позову, необхідно було накласти арешт на грошові кошти                  ОСОБА_1 у сумі 1/4 частини їх розміру, що відповідає сумам: 34 846,52 грн, 102 588,72 доларів США, 657,66 євро, які вказані в постанові приватного виконавця. Положення статті 56 Закону № 1404-VIII про те, що виконавець може накладати арешт на кошти боржника лише в разі, якщо конкретна сума заборгованості підтверджена  судовим рішенням, стосуються стягнення боргу з третіх осіб, а не порядку примусового виконання ухвали про забезпечення позову. 
Доводи відзиву ОСОБА_2 на касаційну скаргу аналогічні доводам відзиву приватного виконавця. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 серпня 2023 року в справі № 761/17009/23 накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться в банківській установі АТ «Сенс Банк» на депозитних, поточних та карткових рахунках, відкритих на ім`я дружини боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , у сумі 1/4 частини їх розміру станом 31 грудня 2021 року на день смерті                    ОСОБА_3 .
Вказана ухвала суду від 21 серпня 2023 року набрала законної сили та є чинною.
Також в ухвалі суду зазначено, що ухвала суду підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.
31 жовтня 2023 року ОСОБА_2 подала приватному виконавцю на примусове виконання зазначену ухвалу суду про забезпечення позову                            від 21 серпня 2023 року. До цієї заяви від 31 жовтня 2023 року ОСОБА_2 також додала відповіді АТ «Сенс Банк» від 09 травня 2023 року та від 19 травня 2023 року щодо наявності рахунків та залишку коштів на них.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дутки І. В. від 31 жовтня 2023 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_15 з примусового виконання ухвали № 761/17009/23, постановленої 21 серпня                 2023 року Шевченківським районним судом м. Києва, про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться в банківській установі АТ «Сенс Банк» на депозитних, поточних та карткових рахунках, відкритих на ім`я дружини боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , у сумі 1/4 частини їх розміру станом 31 грудня 2021 року на день смерті ОСОБА_3 . 
У межах виконавчого провадження № НОМЕР_15 приватний виконавець виніс постанову від 31 жовтня 2023 року, згідно з якою наклав арешт на грошові кошти, які знаходяться в банківській установі АТ «Сенс Банк» на депозитних, поточних та карткових рахунках та належать боржнику ОСОБА_1 , у межах сум: 34 846,52 грн; 102 588,72 доларів США; 657,66 євро.
У постанові приватного виконавця від 31 жовтня 2023 року про арешт коштів боржника зазначено, що стягувачем ОСОБА_2 у заяві про примусове виконання рішення від 31 жовтня 2023 року та доданих до заяви копій документів повідомлено приватного виконавця, що згідно з відповіддю АТ «Сенс Банк» від 09 травня 2023 року № 9116-44.2/2023 ОСОБА_1 є клієнтом банку та на її ім`я відкрито наступні поточні, карткові та депозитні рахунки:
НОМЕР_1 (валюта Долар США), залишок коштів на рахунку станом на 31 грудня 2021 року складає 04,42 доларів США;
НОМЕР_1 (валюта Українська гривня), залишок коштів на рахунку станом на 31 грудня 2021 року складає 100 грн 02 коп.;
НОМЕР_2 (валюта Українська гривня), залишок коштів на рахунку станом на 31 грудня 2021 року відсутній;
НОМЕР_3 (валюта Українська гривня), залишок коштів на рахунку станом на 31 грудня 2021 року відсутній;
НОМЕР_3 (валюта Євро), залишок коштів на рахунку станом на 31 грудня 2021 року відсутній;
НОМЕР_4 (валюта Євро), залишок коштів на рахунку станом на 31 грудня 2021 року складає 2 630,64 євро;
НОМЕР_5 (валюта Українська гривня), залишок коштів на рахунку станом на 31 грудня 2021 року складає 137 078 грн 91 коп.;
НОМЕР_6 (валюта Українська гривня), залишок коштів на рахунку станом на 31 грудня 2021 року складає 1 207 грн 15 коп.;
НОМЕР_7 (валюта Українська гривня), залишок коштів на рахунку станом на 31 грудня 2021 року відсутній;
НОМЕР_8 (валюта Українська гривня), залишок коштів на рахунку станом на 31 грудня 2021 року складає 1 000 грн 00 коп.;
НОМЕР_9 (валюта Долар США), дата відкриття рахунку 09 лютого 2023 року;
НОМЕР_10 (валюта Долар США), дата відкриття рахунку 31 серпня 2022 року;
НОМЕР_11 (валюта Долар США), дата відкриття рахунку 09 березня 2022 року;
НОМЕР_12 (валюта Долар США), дата відкриття рахунку 02 травня 2023 року;
НОМЕР_13 (валюта Долар США), стан рахунку закритий, залишок коштів на рахунку станом на 31 грудня 2021 року складає                                        410 350,49 доларів США;
НОМЕР_14 (валюта Долар США), стан рахунку закритий дата відкриття рахунку 09 листопада 2022 року, закриття 10 лютого 2023 року.
Отже, на рахунках ОСОБА_1 у АТ «Сенс Банк» станом на 31 грудня 2021 року перебували кошти в сумі: 139 386 грн 08 коп.; 410 354,91 доларів США та                             2 630,64 євро.
У постанові приватного виконавця від 31 жовтня 2023 року про арешт коштів боржника вказано, що згідно з виконавчим документом необхідно накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться в банківській установі АТ «Сенс Банк» на депозитних, поточних та карткових рахунках, відкритих на ім`я дружини боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , у сумі, що відповідає 1/4 частині їх розміру станом 31 грудня 2021 року. Тобто необхідно накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться в банківській установі АТ «Сенс Банк» на депозитних, поточних та карткових рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_1 , у сумі                                     34 846 грн 52 коп.; 102 588,72 доларів США; 657,66 євро (а. с. 51-52).
Приватний виконавець направляв на примусове виконання до банківської установи АТ «Сенс Банк» постанову про арешт коштів боржника.
Листом від 03 листопада 2023 року АТ «Сенс Банк» повідомило приватного виконавця, що арешт на грошові кошти накладено та станом на 03 листопада 2023 року на рахунках ОСОБА_1 достатньо коштів для виконання постанови.
Постановою від 14 листопада 2023 року приватний виконавець закінчив виконавче провадження, адже рішення виконано повністю згідно з виконавчим документом, а саме ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва                     від 21 серпня 2023 року.
 
Позиція Верховного Суду
Касаційне провадження у справі відкрито з підстави, передбаченої частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку. 
 
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України). 
Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише у межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вивчив матеріали справи, перевірив доводи касаційної скарги, відзиву та виснував, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосовані норми права 
У пункті 9 частини першої статті 2 Закону 1404-VIII забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців є однією з засад виконавчого провадження.
Відповідно до частини першої статті 19 Закону 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність приватного виконавця можуть бути оскаржені у порядку, встановленому законом. 
Згідно з частиною першою статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. 
Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Отже, сторони виконавчого провадження мають право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю приватного виконавця порушені їхні права, і просити про їх захист шляхом визнання оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними та зобов`язання приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
У цій справі суди встановили, що ухвалою Шевченківського районного суду                      м. Києва від 21 серпня 2023 року в справі № 761/17009/23 накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться в банківській установі АТ «Сенс Банк» на депозитних, поточних та карткових рахунках, відкритих на ім`я дружини боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , у сумі 1/4 частини їх розміру станом 31 грудня 2021 року на день смерті ОСОБА_3 .
Вказана ухвала суду від 21 серпня 2023 року набрала законної сили та є чинною.
Також в ухвалі суду зазначено, що ухвала суду підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Відповідно до статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.
Частиною першою статті 26 Закону 1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до статті 3 Закону 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.
Згідно з частинами першою, другою статті 13 Закону 1404-VIIIпід час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.
Пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону 1404-VIIIпередбачено право виконавця накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.
Відповідно до частини сьомої статті 26 Закону 1404-VIIIу разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти/електронні гроші боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.
У частині першій статті 58 Закону 1404-VIII майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання).
Отже, арешт на майно для забезпечення позовних вимог накладається в порядку статті 56 Закону 1404-VIII, що спростовує доводи касаційної скарги про подвійність накладення цього арешту, адже приватний виконавець виніс постанову від 31 жовтня 2023 року, якою наклав арешт на грошові кошти, які знаходяться в банківській установі АТ «Сенс Банк» на депозитних, поточних та карткових рахунках та належать боржнику ОСОБА_1 , на виконання ухвали суду про забезпечення позову від 21 серпня 2023 року в справі № 761/17009/23. 
Відповідно до частин першої-четвертої статті Закону 1404-VIIIарешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.
Згідно з ухвалою суду про забезпечення позову необхідно було накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться в банківській установі АТ «Сенс Банк» на депозитних, поточних та карткових рахунках, відкритих на ім`я дружини боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , у сумі, що відповідає 1/4 частині їх розміру станом 31 грудня 2021 року.
Виконавець встановив, що на рахунках ОСОБА_1 у АТ «Сенс Банк» станом на                    31 грудня 2021 року перебували кошти в сумі: 139 386 грн 08 коп.;                                   410 354,91 доларів США та  2 630,64 євро, тобто 1/4 цих коштів складають:                      34 846 грн 52 коп.; 102 588,72 доларів США; 657,66 євро відповідно. Саме в цих межах виконавець наклав арешт для забезпечення позовних вимог. 
Приватний виконавець наклав арешт на грошові кошти боржника в розмірі суми стягнення, визначеної судом в ухвалі про забезпечення позову, та діяв відповідно до положень статті 56 Закону № 1404-VIII, про що правильно виснували суди попередніх інстанцій. 
Відповідно до пунктів 74-77 розділу VІнструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 29 липня 2022 року № 163, надавач платіжних послуг платника накладає арешт на кошти, що обліковуються за рахунками, відкритими платником відповідно до нормативно-правового акта Національного банку з питань відкриття і закриття рахунків користувачам надавачами платіжних послуг.
Арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках платника, без зазначення конкретної суми або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку платника, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках платника, відкритих у надавача платіжних послуг платника, або на кошти на одному/кількох рахунку/рахунках.
Надавач платіжних послуг платника, у якому відкрито рахунок/рахунки (далі - рахунок) платника, уживає заходів щодо забезпечення виконання документа про арешт коштів, який надійшов у цей операційний день.
Надавач платіжних послуг платника залежно від того, є кошти чи немає коштів на рахунку платника, на кошти якого накладено арешт, робить такі дії: 1) якщо на рахунку є кошти в сумі, що визначена документом про арешт коштів, то надавач платіжних послуг платника арештовує їх на цьому рахунку та продовжує виконання операцій за рахунком платника; 2) якщо на рахунку платника недостатньо визначеної документом про арешт коштів суми коштів, то надавач платіжних послуг платника арештовує на цьому рахунку наявну суму коштів;                           3) якщо на рахунку платника немає коштів, то надавач платіжних послуг платника арештовує кошти, які будуть зараховані на рахунок.
Приватний виконавець направляв на примусове виконання до банківської установи АТ «Сенс Банк» постанову про арешт коштів боржника. Листом                         від 03 листопада 2023 року АТ «Сенс Банк» повідомило приватного виконавця, що арешт на грошові кошти накладено та станом на 03 листопада 2023 року на рахунках ОСОБА_1 достатньо коштів для виконання постанови. Постановою від 14 листопада 2023 року приватний виконавець закінчив виконавче провадження, адже рішення виконано повністю згідно з виконавчим документом, а саме ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва                    від 21 серпня 2023 року.
Отже, дії та рішення приватного виконавця узгоджуються з вимогами законодавства. 
Відповідно до статті 451 ЦПК України суд відмовляє в задоволенні скарги, якщо буде встановлено, зокрема, що оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність виконавця були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень приватного виконавця і право заявника не було порушено. 
Заявник помилково ототожнює порядок накладення арешту на грошові кошти для забезпечення позовних вимог, які ще не розглянуті судом по суті, з накладенням арешту на грошові кошти боржника у випадку виконання рішення суду про стягнення боргу. 
Інші доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної               інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Щодо судових витрат
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки в цій справі оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, розподілу судових витрат Верховний Суд не здійснює.
Керуючись статтями 389, 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кулішенка Миколи Юрійовича залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          О. М. Ситнік
                                                                                                                      В. М. Ігнатенко 
                                                                                                                      І. М. Фаловська