ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" грудня 2024 р.           Справа№ 910/3465/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Козир Т.П.
суддів:            Мальченко А.О. 
          Агрикової  О.В. 
 
при секретарі Вага В.В.
за участю представників сторін:
від позивача: Денисенко Т.М. орд.;
від відповідача: Васійчук Л.Ф. дов.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Спецзапчасть" 
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.06.2024 про закриття провадження
у справі №910/3465/24 (суддя Мельник В.І.)
за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Спецзапчасть"
до Акціонерного товариства "Укртрансгаз"
про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 164 817,89 грн,

УСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28 червня 2024 закрито провадження у справі №910/3465/24 за позовом Товариства    з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Спецзапчасть" до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про  стягнення    безпідставно отриманих коштів у    розмірі 164817,89 грн, оскільки позивач вже звертався  з позовними вимогами до відповідача з таким же предметом і підставами позову, що підтверджується постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 у справі №917/70/23. 
Не погодившись із прийнятою ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Спецзапчасть" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати  оскаржувану ухвалу і направити справу для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом було порушено норми процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки у даній справі та у справі №917/70/23 різні предмет та підстави позову, зокрема у справі №917/70/23 предметом позову були вимоги про визнання банківської гарантії №14197-21 від 05.11.2021 такою, що не підлягає виконанню та повернення грошових коштів в сумі 164 817,89 грн, як наслідку недійсності правочину, а у даній справі №910/3465/24 предметом позову є  вимоги про стягнення безпідставно отриманих відповідачем коштів у розмірі 164817,89 грн на підставі ст. 1212 ЦК України, відповідно у справах також різні підстави позову. 
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її задоволення та просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, посилаючись на та, що як у справі №917/70/23, так і у даній справі №910/3465/24 предметом позову є стягнення коштів у сумі 164 817,89 грн за банківською гарантією №14197-21 від 05.11.2021, при цьому, згідно принципу "суд знає закони", зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватись при вирішенні спору, тому  суд першої інстанції, з`ясувавши усі обставини даної справи, прийняв правомірне рішення про закриття провадження у справі. 
За клопотанням представника позивача судове засідання проводилось в режимі відеоконференції. 
Представник позивача (апелянта) у судовому засіданні підтримала доводи, викладені у апеляційній скарзі, просила її задовольнити. 
Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві. 
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається,  що у березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Спецзапчасть" звернулось у Господарський суд міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 164817,89грн.
Позовні вимоги мотивовані наступними підставами: 
- 22.11.2021 між сторонами було укладено договір про закупівлю товарів №2111000089, згідно якого ТОВ "ТК "Спецзапчасть" виступало Постачальником за Договором, АТ "Укртрансгаз" - Покупцем, і Постачальник зобов`язався у визначений у визначений цим Договором строк передати у власність Покупця Товари, зазначені в Специфікації, яка зазначена у додатку 1 до цього Договору та є його невід`ємною частиною, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити такі Товари;
- на виконання п. 7.8 Договору відповідно до договору про надання гарантії № 14197-21 від 04.11.2021, заяви позивача про надання гарантії від 04.11.2021 №14197-21 АТ "Банк Альянс" 05.11.2021 було надано банківську гарантію №14197-21 бенефіціару - АТ "Укртрансгаз", в сумі 164 817,89 грн, строком дії - з дати її надання та до 31.10.2022 включно;
- 28.10.2022 на адресу ТОВ "ТК "Спецзапчасть" надійшло повідомлення про отримання Вимоги Бенефіціара щодо сплати грошових коштів за банківською гарантією від 05.11.2021 № 14197-21. Разом зі вказаним повідомленням Гарантом надано копію письмової вимоги № 1001ВИХ-22-3763 від 24.10.2022. Відповідно до вказаної Вимоги підставою для звернення з нею став начебто факт порушення умов Договору, а саме, строків поставки товару, визначених у Додатку № 1 до Договору про закупівлю;
- на вказане повідомлення ТОВ "ТК "Спецзапчасть" було надано відповідь листом №3110/8 від 31.10.2022, в якій Принципал повідомив Гаранта про відсутність підстав для стягнення коштів за вищевказаною банківською гарантією. Проте, всупереч вищевказаному, АТ "Банк Альянс" було здійснено виплату грошових коштів на користь АТ "Укртрансгаз" за банківською гарантією № 14197-21 від 05.11.2021;
- в свою чергу, ТОВ "ТК "Спецзапчасть" здійснило оплату можливих витрат відповідно до Вимоги щодо сплати грошових коштів за банківською гарантією від 05.11.2021 № 14197-21 на користь АТ "Банк Альянс" в сумі 164 817,89 грн. задля уникнення підстав для нарахування та стягнення штрафних санкцій за вказаною гарантією. Вказана обставина підтверджується платіжним дорученням № 13277 від 03.11.2022 та відповідною банківською випискою від 03.11.2022;
- проте, ТОВ "ТК "Спецзапчасть" вважає, що сплачені відповідачу гарантом (АТ "Банк Альянс") за Банківською гарантією № 14197-21 від 05.11.2021 грошові кошти, які в подальшому були відшкодовані гаранту позивачем, є безпідставно набутим відповідачем майном за рахунок позивача, а відтак, ці кошти підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 1212 ЦК України, з огляду на те, що поставки частини Товарів, визначених у Специфікації, на суму 1 039 996,68 грн. стала фактично неможливою у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин; 
- наявність форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) в даному випадку встановлена в рамках справи № 917/1593/22;
- оскільки за договором № 2111000089 від 22.11.2021 позивачем, як постачальником, зобов`язання були порушені не з його вини, а внаслідок обставин непереборної сили, то підстави для направлення АТ "Укртрансгаз" (відповідачем) вимоги до гаранта (АТ "Банк Альянс") щодо сплати банківської гарантії були відсутні. 
- за таких обставин позивач вважає, що отримання АТ "Укртрансгаз" грошових коштів за банківською гарантією №14197-21 від 05.11.2021 в розмірі 164817,89 грн. є безпідставним збагаченням відповідача за рахунок ТОВ "ТК "Спецзапчасть", а відтак, ці кошти підлягають стягненню з АТ "Укртрансгаз" на підставі ст. 1212 ЦК України.           Відповідач у відзиві на позовну заяву, заперечуючи проти позову, посилався на те, що позивач порушив умови договору щодо поставки товарів у повному обсязі, не поставивши товар на суму 1 039 996,68 грн у строк до 22.03.2022, тому відповідач звернувся з відповідною вимогою до банку-гаранта про сплати суми гарантійного платежу. Гарантійні зобов`язання виникають за фактом порушення основного зобов`язання, незалежно від наявності форс-мажорних обставин. Позивач не повідомив відповідача у встановлений договором строк про обставини форс-мажору, у зв`язку із чим втратив право посилатись на такі обставини. Відповідач отримав кошти за наявності правових підстав, а саме, одностороннього правочину - Банківської гарантії №14197-21 від 05.11.2021. Наявні підстави для закриття провадження у справі, оскільки наявне судове рішення (постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 у справі №917/70/23), яким відмовлено у задоволенні вимог про стягнення грошових коштів в сумі 164 817,89 грн за банківською гарантією №14197-21 від 05.11.2021.
Також відповідачем було подане клопотання про закриття провадження у справі, яке мотивоване тим, що позивач вже звертався з позовними вимогами до АТ "Укртрансгаз" з таким же предметом і підставами позову, про що свідчить ухвалення Постанови Східного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 у справі №917/70/23, яка набрала законної сили.
Оскаржуваною ухвалою Господарського суду міста Києва від 28 червня 2024 закрито провадження у справі на підставі п. 3 ч.1 ст. 231, п.2 ч.1 ст.175  Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки позивач вже звертався  з позовними вимогами до відповідача з таким же предметом і підставами позову, що підтверджується постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 у справі №917/70/23.
Проте, Північний апеляційний господарський суд не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для закриття провадження у справі, з огляду на наступне.
Пунктом 3 частини 1 статті 231 ГПК України, на яку послався суд першої інстанції, визначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.
Згідно п.2 ч.1 ст.175 ГПК України встановлено, що є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. 
Зі змісту вказаних норм права можна зробити висновок, що однією з цілей цих норм законодавець визначив, в тому числі, й уникнення можливості різних висновків та тлумачень щодо наявних між сторонами обставин та правовідносин, як і уникнення застосування можливості подачі нового позову з тим же предметом, з тих же підстав та між тими ж сторонами як засобу, спрямованого на те, щоб добитися перегляду висновків судів за результатами розгляду попереднього позову, що не відповідатиме принципу юридичної визначеності.
Передумовою для застосування положень пункту 2 частини першої статті 175 ГПК України, є наявність такого, що набрало законної сили, рішення чи ухвали суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Таким чином, для закриття провадження у справі, на підставі пункту 3 частини першої статті 231 ГПК України, необхідна наявність одночасно трьох однакових складових - рішення у справі, що набрало законної сили, повинно бути ухвалене щодо тих самих сторін, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.
Предметом позову як вимоги про захист порушеного або оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.
Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.
Вказаний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.02.2021 у справі №910/15598/19(910/8017/20).
Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25.06.2019 у справі № 925/1473/15, Верховним Судом у постановах від 15.10.2020 у справі №922/2575/19 та від 14.01.2021 у справі № 910/6567/20).
У постанові Верховного Суду від 04.09.2024 у справі №170/499/23 вказано на те, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
Так, з матеріалів справи вбачається, що на розгляді у Господарському суді Полтавської області була справа №917/70/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Спецзапчасть" до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Будівельно-монтажна фірма "Укргазпромбуд", третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Акціонерне товариство "Банк Альянс", про визнання банківської гарантії №14197-21 від 05.11.2021 такою, що не підлягає виконанню та зобов`язання повернути грошові кошти в сумі 164817,89грн.
Позовні вимоги у справі №917/70/23 були мотивовані тим, що банківська гарантія № 14197-21 від 05.11.2021 є такою, що не підлягає виконанню, а сплачені на її підставі кошти підлягають поверненню з огляду на існування обставин непереборної сили, внаслідок дії яких стало неможливе подальше виконання договору про закупівлю товарів № 2111000089 від 22.11.2021.
Отже, предметом позову в справі №917/70/23 було дві вимоги про визнання такою, що не підлягає виконанню, банківської гарантії (яку на момент звернення з позовом уже виконано) та про застосування правових наслідків задоволення першої позовної вимоги, а саме зобов`язання бенефіціара повернути кошти, отримані за такою банківською гарантією.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 у справі №917/70/23 було скасовано рішення суду першої інстанції та прийняте нове рішення, яким у задоволенні вказаного позову відмовлено. 
Відмовляючи у задоволенні позову, Східний апеляційний господарський суд виходив із того, що на час звернення ТОВ "Торгова компанія "Спецзапчасть" до господарського суду з позовом у даній справі (у грудні 2022 року) банківську гарантію було правомірно виконано, а враховуючи, що спірну банківську гарантію вже виконано, колегія суддів вважає, що позовна вимога про визнання цієї гарантії такою, що не підлягає виконанню, є, по суті, вимогою про встановлення факту, а відтак, її задоволення не призведе до відновлення прав, зокрема, майнового становища, що існувало до моменту задоволення зворотної вимоги Гаранта до Принципала. Колегія суддів зазначила, що відповідний спосіб захисту, обраний позивачем у даній справі №917/70/23, не є адекватним наявним обставинам справи, задоволення такої позовної вимоги не призведе до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду.
Стосовно другої позовної вимоги про зобов`язання АТ "Укртрансгаз" повернути грошові кошти в сумі 164817,89 грн, отримані за банківською гарантією № 14197-21 від 05.11.2021, колегія суддів у справі №917/70/232 зазначила, що у позовній заяві не вказано, на чию користь має бути повернуто спірну суму. В ході розгляду справи в суді першої інстанції позивач (зокрема, у відповіді на відзив на позовну заяву) зазначав, що вимога про повернення грошових коштів, сплачених ТОВ "Торгова компанія "Спецзапчасть" в порядку регресу Гаранту, АТ "Банк Альянс", у випадку визнання даної гарантії такою, що не підлягала виконанню, є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню. В оскаржуваному рішенні місцевий господарський суд, задовольняючи відповідну позовну вимогу, також не вказав, на чию користь відповідач має повернути кошти в сумі 164817,89 грн. В ході апеляційного провадження, у відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що у спірному випадку має місце недійсність правочину, а саме, безпідставне звернення відповідача до банку з вимогою, яка не підлягає виконанню, внаслідок чого мають бути застосовані наслідки, передбачені ст. 216 ЦК України, а саме, повернення сторін у первинний стан шляхом повернення кожною із сторін другій всього, що вона одержала; оскільки грошові кошти за вимогою були отримані від АТ "Банк Альянс", відповідно, на думку позивача, поверненню вони підлягають саме банку.  судовому засіданні 20.11.2023 представник позивача стверджував, що іншого механізму повернення сторін у попередній стан не передбачено і що повернення коштів на відповідний депозитний рахунок, відкритий в АТ "Банк Альянс", фактично означатиме їх повернення позивачеві, а не банку, оскільки власником цих коштів є саме ТОВ "Торгова компанія Спецзапчасть", а не банк. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та не спростовується позивачем, ТОВ "Торгова компанія "Спецзапчасть" у позові не просило про стягнення коштів на свою користь ні з відповідача, ні з банку (який у даній справі має процесуальний статус третьої особи без самостійних вимог на предмет спору). Натомість позивач в суді першої та апеляційної інстанції наполягав на тому, що відповідач має перерахувати спірну суму банку тобто фактично просив прийняти рішення про права третьої особи. Отже, оскільки АТ Банк Альянс є в даній справі третьою особою на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, колегія суддів зазначає, що не підлягає задоволенню вимога про зобов`язання відповідача вчинити дії (у даному випадку перерахувати кошти) на користь третьої особи. Відповідним обставинам суд першої інстанції також не надав належної правової оцінки, на що обґрунтовано вказує відповідач в апеляційній скарзі. 
Таким чином, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду в постанові від 20.11.2023 у справі №917/70/23 прийшла до висновку, що у задоволенні першої позовної вимоги, про визнання виконаної банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню, слід відмовити з огляду на відсутність передбачених законом підстав для її задоволення, а також через неналежність обраного позивачем способу захисту; друга позовна вимога також не підлягає задоволенню, оскільки передбачає виконання дій (перерахування коштів) не на користь позивача, а на користь третьої особи.
Отже, у задоволенні позовної вимоги про стягнення грошових коштів у справі №917/70/23 було відмовлено з тих підстав, що вимога передбачала виконання дій не на користь позивача, у той час як у даній справі №910/3465/24 предметом позову є стягнення грошових коштів з відповідача саме користь позивача. 
Крім цього, підставою позовної вимоги про стягнення грошових коштів у справі №917/70/23 позивач зазначав вказував на необхідність повернення грошових коштів, сплачених ТОВ "Торгова компанія "Спецзапчасть" в порядку регресу Гаранту (АТ "Банк Альянс"), натомість у даній справі №910/3465/24 підставою позовних вимог є безпідставне збагачення відповідача за рахунок позивача. 
Проаналізувавши підстави, предмет позову та суб`єктний склад сторін у цій справі та у справі №917/70/23 апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для закриття провадження, оскільки спір у даній справі заявлений щодо іншого предмету та з інших підстав. 
Таким чином, є помилковим висновок суду першої інстанції про наявність судового рішення між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, внаслідок чого суд першої інстанції необґрунтовано  і безпідставно закрив провадження у даній справі, чим фактично позбавив позивача можливості реалізувати своє право на отримання судового захисту. 
Відповідно до п. 4  ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Частиною 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від  28 червня 2024 року підлягає скасуванню з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції.
Судові витрати за подання апеляційної скарги підлягають розподілу судом першої інстанції за результатами вирішення спору по суті.
Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Спецзапчасть"  задовольнити. 
2. Скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від  28 червня 2024 року.
3. Справу передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.
3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 11.12.2024.

Головуючий суддя                                                            Т.П. Козир 

Судді                                                                                А.О. Мальченко

                                                                                О.В. Агрикова