ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 615/96/23                Головуючий суддя І інстанції Токмакова А. П.
Провадження № 22-ц/818/1405/24        Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, пов`язаних із застосуванням Закону України «Про захист прав споживачів»
П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року                                                                м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді                                Яцини В.Б.
суддів колегії:                                        Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П., 
за участю секретаря судового засідання        Зінченко М.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Петльованої Наталії Сергіївни на рішення Валківського районного суду Харківської області від 21 грудня 2023 року та на додаткове рішення Валківського районного суду Харківської області від 31 січня 2024 року у справі № 615/96/23 за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аккорд-тур», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «АвенСервГруп» про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в:

13.01.2023 представник позивача Петльована Н.С. звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ «Аккорд-тур», в якій просила: розірвати договір на туристичне обслуговування №13188631136 від 28.12.2019, укладений між ТОВ «АвенСервГруп» та ОСОБА_1 , який діяв від свого імені та імені осіб, які слідують разом з ним - ОСОБА_3 ; стягнути з ТОВ «Аккорд-тур» суму заборгованості за договором у розмірі 7200 грн., інфляційні втрати - 3111,12 грн., 3% річних - 597,70 грн., моральну шкоду - 3000 грн. та судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 28.12.2019 між ТОВ «АвенСервГруп», яке діяло від імені та за дорученням ТОВ «Аккорд-тур», та ОСОБА_1 , який діяв від свого імені та імені осіб, які слідують разом з ним - ОСОБА_3 , укладено договір на туристичне обслуговування №13188631136, за умовами якого туроператор зобов`язався забезпечити надання комплексу туристичних послуг, а саме турпродукт «Наш красивий Уикенд», дата початку 06.04.2020, дата закінчення туристичної подорожі 10.04.2020. Того ж дня позивач на виконання умов договору сплатив на користь ТОВ «Аккорд-тур» 7 200 грн. Разом з цим, на думку представника, туроператором не виконанні зобов`язання за договором: не надано комплекс туристичних послуг, зокрема, не забезпечено туриста необхідними документами: ваучером, страховим полісом, проїзними документами, тощо; не додержано умов надання комплексу туристичних послуг, про які турист проінформований до укладення договору; на виконання п.2.3.10 Договору не повідомлено про зміну жодних його умов та не внесено жодних змін на підставі укладеної між його сторонами угоди, що свідчить про істотне порушення туроператором умов договору, внаслідок чого турист та особа, що слідує з ним, значною мірою були позбавлені того, на що розраховували під час укладення договору. 
З метою досудового врегулювання спору 12.12.2022 представник позивача направила турагенту адвокатський запит, в якому просив повідомити та надати на підтвердження документи про причини неповернення внесених позивачем за договором коштів, у зв`язку з ненаданням передбачених договором туристичних послуг, якими на думку представника позивача, можуть бути: документи про скасування надання тур продукту; копія документу, виданого компетентним державним органом, який підтверджує настання форс-мажорних обставин, що унеможливлювали виконання договору на час поїздки; копії документів, що підтверджують забезпечення позивача документами, передбаченими пп.2.3.4 п.2.3 розділу 2 договору; копія додаткової угоди до договору у разі внесення змін до нього; інформація про дату повернення коштів за договором в зв`язку з невиконанням тур агентом і туроператором своїх зобов`язань. 
У відповідь турагент надіслав листа від 26.12.2022 №01/26/12, яким проінформував, що звичайна господарська діяльність українських туристичних підприємств за правочинами зі строком виконання зобов`язань після 24.02.2022 зупинилась з огляду на причинно-наслідковий зв`язок з подіями війни, які є непереборними обставинами в розумінні закону та елементами ситуації форс-мажору, що передбачено договором туристичного обслуговування. Аналогічну відповідь 04.01.2023 за № 02/04/01 турагент надав у відповідь на претензію.
Вважає, що п.6.1, 6.2 договору передбачено перелік форс-мажорних обставин, виникнення яких безпосередньо може вплинути на неможливість виконання умов договору та звільняє сторони від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання умов договору. При цьому факт настання та дії форс-мажорних обставин повинні бути документально підтверджені компетентним державним органом. Разом з цим, в порушення ст.14-1 ЗУ «Про торгово-промислові палати» до цього часу відповідачем не надано сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили). 
Звернула увагу, що турагент посилається на неможливість виконання зобов`язання після 24.02.2022, хоча порушення з його боку, на думку представника, мало місце ще у квітні 2020 року. Окрім того, турагент жодним чином не розкриває причинно-наслідковий зв`язок між повномасштабним вторгненням РФ з неможливістю виконання зобов`язань, строк виконання яких настав у 2020 році.
Посилаючись на правові висновки ВС у постановах №904/3886/21 від 25.01.2022, № 917/1053/18 від 16.07.2019, вважає, що форс-мажорні обставини не є автоматичною підставою для звільнення від відповідальності, а тим паче від виконання зобов`язань. Стороною має бути доведено здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання.
Одночасно, зі змісту позовної заяви, представник позивача допускає наявність обставин, які безпосередньо вплинули на виконання умов договору (5 абзац 6 сторінки), та вважає, що в такому випадку сторони повинні відкласти виконання умов договору до моменту усунення форс-мажорних обставин.
Оскільки, оплативши в повному обсязі, позивач не отримав туристичних послуг за договором на туристичне обслуговування, змушений звернутися до суду за захистом своїх прав, як споживача. 
На думку представника позивача, відповідач своєчасно не приступив та не виконує умови договору протягом тривалого часу, тому з урахуванням вимог ч.1,2 ст.651, ч.1 ст.907 ЦПК України, ч.1 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів», за наявності істотних порушень стороною договору, внаслідок чого іншій стороні завдано збитки, які полягають в значній мірі позбавленні того, на що розраховувала під час укладення договору, договір підлягає розірванню. 
Наголосила, що ненадання туристичних послуг, на її погляд, сталося з вини туроператора, що тягне за собою згідно п.5.3.1 договору наслідки у вигляді повернення вартості туристичного продукту, сплаченого позивачем. Посилаючись на ч.1 ст.530 ЦПК України, п.2.3.4 договору, погоджується, що з договору чітко не зрозуміло, коли саме туроператор мав виконати первинне зобов`язання - надати туристу відповідні документи, що є важливою умовою для можливості здійснення туристом подорожі, навіть якщо в перший день подорожі 06.04.2020, при умові порушення цього зобов`язання, що становить одну із частин цілого комплексу туристичних послуг, умови договору з боку турагента/туроператора можна вважати порушеними. Адже за відсутності відповідних документів турист не зміг розпочати заплановану подорож, що значною мірою позбавило його того, на що розраховував, тому у туроператора автоматично, на думку представника, з 07.04.2020 виникло зобов`язання повернути сплачені позивачем кошти.
Вважала, що турагентом у листі на адвокатський запит визнано необхідність повернення позивачу коштів, в зв`язку з чим ним направлено листа до ТОВ «Аккорд-тур» з проханням повернення коштів на рахунок для подальшого перерахування позивачу. Твердження щодо замовлення іншого туристичного продукту, перенесення туру на інший період, на думку представника, не є обов`язком позивача згідно умов договору та чинного законодавства, а лише пропозицією, яка може бути прийнята або ні лише за бажанням позивача. Ніхто не може нав`язувати йому вид послуг, періоди їх виконання та інші умови.
Твердження відповідача про неможливість виконання ним грошового зобов`язання за наявності форс мажорних обставин, з урахуванням вимог ч.1 ст.617, ч.1 ст.625 ЦК України вважає безпідставними, оскільки у період з 24.02.2022 до сьогоднішнього дня банківська система України працює стабільно. 
Посилаючись на ч.1 ст.610, ст.611, ч.2 ст.625 ЦК України, вважала, що унаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань, позивач набув право на стягнення сум, передбачених ст..625 ЦК, за весь час прострочення з моменту настання грошового зобов`язання, які згідно розрахунку станом на 11.01.2023 складають інфляційні втрати - 3111,12 грн., 3% річних - 597,70 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди, представник наголосила, що позивач купував тур у грудні 2019 з метою відсвяткувати декілька подій: День народження (22.02), закінчення дівчиною ВНЗ (22.02), з урахуванням сприятливих для подорожі погодних умов та можливості піти у відпустку. Поряд з цим позивач планував зробити дівчині пропозицію вийти заміж. Проте відповідач своїми діями завдав позивачу моральну шкоду, яка полягає в суттєвих емоційних стражданнях, пов`язаних з невиконанням договору про надання туристичних послуг, адже позивач не отримав те, на що сподівався у цій подорожі, усі плани зруйновано. З урахуванням вимог ст.3 Конституції України, ст.16, 23, 611, 1167 ЦК України, ч.1 ст.25 ЗУ «Про туризм» вважає. що позивач має право на відшкодування моральних збитків, які оцінює в сумі 3000 грн.
Посилаючись на вимоги ч.1 ст.297 ГК України, ст.5, 20 ЗУ «Про туризм», також вказала, що агентський договір належить до посередницьких договорів на надання послуг. Його суть, на думку представника, полягає в тому, що діяльність, яку здійснює агент за дорученням та в інтересах принципала, породжує правові наслідки для принципала, а не для агента. Оскільки TOB «АвенСервГруп» уклало договір на туристичне обслуговування в інтересах TOB «Аккорд-тур», саме туроператор має зобов`язання за договором про туристичне обслуговування, а не турагент, а сплачені на виконання такого договору кошти підлягають стягненню саме з TOB «Аккорд-тур», якого представник позивача визначив відповідачем у справі.
Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 21 грудня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Додатковим рішенням Валківського районного суду Харківської області від 31 січня 2024 року в задоволенні клопотання представника позивача Петльованої Н.С. про стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат в розмірі 24000 грн відмовлено.

Не погодившись із зазначеними рішеннями, представник ОСОБА_1 - адвокат Петльована Н.С. звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення вимог матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та новим рішенням вимоги в частині розірвання договору, стягнення заборгованості, моральної шкоди та інфляційних втрат та 3% річних задовольнити.
Також просить додаткове рішення Валківського районного суду Харківської області від 31 січня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким вимоги в частині стягнення судових витрат в розмірі 240000 грн задовольнити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що представник Позивача увесь час заперечує наявність будь-яких форс-мажорних обставин, які могли б вплинути на виконання умов договору. Окрім того, у досудовому регулюванні мова йшла тільки про військові події як обставини, що перешкоджали умовам договору, а саме поверненню коштів. Тому вся позовна заява написана з врахуванням саме цих обставин, доводячи протилежне - війна не стає на заваді поверненню коштів за невиконання Відповідачем умов договору. 
З урахуванням вищенаведеного, висновок суду першої інстанції, щодо того, що «представник позивача допускає наявність обставин, які безпосередньо вплинули на виконання умов договору (5 абзац 6 сторінки), та вважає, що в такому випадку сторони повинні відкласти виконання умов договору до моменту усунення форс-мажорних обставин» не відповідає дійсним обставинам і є повністю хибним

Додатково зазначено, що платником агентської винагороди є ТОВ «АККОРД-ТУР». Встановлений туроператором і турагентом той чи інший порядок виплати агентської винагороди, у тому числі шляхом її самостійного утримання турагентом із загальної суми сплачених туристом грошових коштів, не спростовує того, що у зобов`язанні з повернення вартості туристичного продукту боржником є виключно туроператор, тобто ТОВ «АККОРД-ТУР». Такий висновок зазначений у рішенні Московського районного суду м.Харкова від 01.06.2023 у справі №643/1339/23, залишеному без змін постановою Харківського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року (на розгляді було питання щодо повернення ТОВ «АККОРД-ТУР» повної суми договору, у тому числі агентської винагороди).

Отже, у матеріалах справи є докази оплати Позивачем грошових коштів на користь турагента, який діяв від імені, за рахунок та в інтересах туроператора ТОВ «АККОРД-ТУР», у сумі 7200 грн. Цього факту достатньо для того, аби Відповідач повернув Позивачеві саме 7200 грн у якості відшкодування вартості туру. Відносини Відповідача з іншими суб`єктами надання туристичних послуг не є предметом цього спору. 

Турагент, який діє від імені туроператора, тобто Відповідача, визнав необхідність повернути Позивачу кошти та в досудовому врегулюванні спору як причина неповернення коштів були вказані події війни як форс-мажору. Тому, повторюємо, оспорювання саме цих причин і лягло в основу позовної заяви Позивача. У ході розгляду позову, як було зазначено вище, Відповідач ніяких дій не вчиняв, відзиву не подавав, жодним чином не повідомляв про наявність інших причин для неповернення коштів.

Звертає увагу на те, що відповідно до ст.20 Закону України «Про туризм» туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити.

Туроператором не були виконані зобов`язання щодо надання послуг, що становлять предмет Договору та передбачені п.2.3. Договору, зокрема: · не надано комплекс туристичних послуг, передбачених Договором, за наявності повної та своєчасної сплати Туристом вартості Турпродукту та наданих всіх необхідних для оформлення туристичної подорожі документів; · не забезпечено Туриста при наявній повної сплати вартості туристичного продукту необхідними документами: ваучером, страховим полісом, проїзними та іншими необхідними для отримання туристичних послуг документами; · не додержано умов надання комплексу туристичних послуг, про які був проінформований Турист до укладення цього Договору. При цьому Туристу не було повідомлено про зміну жодних умов Договору до його укладення та не було внесено жодних змін до Договору на підставі угоди, укладеної між сторонами Договору, як того вимагає п.2.3.10 Договору. Отже, Туроператором не було надано комплекс туристичних послуг, передбачених Договором, а саме не забезпечено Туристу відповідної поїздки. Таким чином, вищезазначене свідчить про істотне порушення Туроператором умов Договору, внаслідок чого Турист та особа, що слідує за ним, значною мірою були позбавлені того, на що вони розраховували при укладені Договору. Наявність фактичних витрат Туроператора не звільняє його від відповідальності за те, що Турист не міг скористатися туристичним продуктом через невиконання Туроператором вищеперелічених обов`язків. 

Вважає, що наявність карантину та прийнятих з його впровадженням будь-яких нормативно-правових актів не можуть ні в якості форс-мажорних обставин, ні в якості подій, які туроператор не міг передбачити, виправдовувати те, що Відповідач тривало (більше, ніж протягом 3 років) порушує свої зобов`язання за Договором.

Відповідач свідомо довготривало не виконує умови договору, що свідчить про його бездіяльність щодо виконання договору, що є якраз відмовою від його виконання. 
Вважає, що наявність всіх умов для виконання договору, про що, зокрема, свідчить те, що туроператор здійснював під час карантину і продовжує здійснювати зараз свою діяльність (доказом того є його сайт, який у публічній формі як пропонував увесь цей час, так і пропонує зараз укладання договорів на туристичне обслуговування щодо різних турів, зокрема туру, який купував Позивач), довготривала бездіяльність щодо виконання умов Договору, свідчить про наявність вини Відповідача. 

Враховуючи, що договір на туристичне обслуговування укладений більше 3 років тому, до цього часу не виконаний не з вини позивача, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для розірвання договору. У результаті суд повністю задовольнив позовні вимоги туриста, розірвавши договір та зобов`язавши ТОВ «АККОРД-ТУР» сплатити повну вартість договору. Вважаємо, що в нашій справі має бути застосований аналогічний підхід і Договір має бути розірвано

07.04.2022 р. у Туроператора автоматично виникло зобов`язання повернути Туристу кошти, сплачені ним відповідно до умов Договору. Разом з цим, повторюємо, Турагентом була визнана необхідність повернення коштів Позивачу, що було зазначено у відповіді на адвокатський запит: «Ми направили до ТОВ «АККОРД-ТУР» листа про повернення коштів ОСОБА_1 за Договором туристичного обслуговування № 13188631136 від 28.12.2019 року з проханням здійснити повернення цих коштів на наш рахунок для подальшого їх перерахування ОСОБА_1 »

Відповідач своїми діями завдав Позивачу моральну шкоду, яка полягає у суттєвих емоційних стражданнях, пов`язаних з невиконанням договору про надання туристичних послуг, адже Позивач не отримав те, на що сподівався у цій подорожі, усі плани були зруйновані. Також зазначаю, що це була довгоочікувана подорож, адже була запланована ще в грудні 2019 року, а мала відбутися в квітні 2020 р. Тобто Позивач був в очікуванні туру не один місяць, здійснював до неї підготовку та будував на неї свої плани. Окрім того, вказана подорож не відбулася і станом на сьогодні, тобто протягом більше, ніж 3 років. Увесь цей час Позивач змушений відстоювати своє право на повернення коштів, наймати юриста, аби його права були відновлені. З огляду на вказане вище, Позивач вважає достатнім стягнення моральної шкоди у розмірі 3 000 (три тисячі) грн.

Додатковим рішенням Валківського районного суду Харківської області від 31 січня 2024 року у справі № 615/96/23 у задоволенні клопотання про стягнення з Відповідача на користь Позивача судових витрат в розмірі 24 000 грн. було відмовлено. Вважаємо, що таке рішення має бути переглянуто разом із переглядом рішення Валківського районного суду Харківської області від 21 грудня 2023 року у справі № 615/96/23, оскільки вимоги про стягнення витрат на правову допомогу є похідними від позовних вимог і залежать від їх задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу директор ТОВ «АККОРД-ТУР» ОСОБА_4 просить залишити рішення суду першої інстанції та апеляційну скаргу без задоволення, оскільки вона є необґрунтованою. 
На обґрунтування зазначено, що судом першої інстанції належним чином було досліджено обставини справи. Зокрема, у справі відсутні докази, що позивач на виконання умов договору до початку подорожі, тобто до 06.04.2020 прибув до офісу турагента для отримання документів, необхідних для здійснення подорожі, або відмовився від подорожі, чи змінив заявку, як і про те, що він пройшов профілактику у відповідності до міжнародних медичних вимог. Разом з тим, не доведено, що ТОВ «АККОРД-ТУР» отримало від турагента грошові кошти, що є обов`язковою умовою договору.
Водночас, суд було правильно встановлено, що відповідач ТОВ «АККОРД-ТУР» забронював послуги для розміщення туристів, послуги з авіаперевезення, в обидві сторони, укладено відповідний договір комісії, що свідчить про виконання зобов`язань за договором.
Суд було встановлено, що туроператор не несе відповідальності якщо рішенням влади чи відповідальних осіб туристу відмовлено в можливості в`їзду чи виїзду внаслідок порушення правопорядку або інших осіб. Так само туроператор не несе відповідальності та не здійснює відповідної компенсації, якщо з будь-яких причин, які безпосередньо не залежали від туроператора, турист не скористався тур продуктом.
При цьому суд відзначив, що встановлені Радою ЄС обмеження щодо перетину кордону громадянами України позбавили відповідача можливості надати туристичні послуги Позивачу визначені договором у повному обсязі, що відноситься до подій, які туроператор не міг передбачити. Ці обставини є загальновідомими, а тому згідно із ч. 3 ст. 82 ЦПК України не потребують доказування. 
Судом першої інстанції не встановлено допущення істотного порушення саме відповідачем ТОВ «АККОРД-ТУР» умов договору, що б привело до невиконання чи неналежного виконання перед позивачем взятих на себе зобов`язань.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, розглянула справу за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, які не з`явилися у судове засідання, що відповідно до ст. 372 ЦПК України не перешкоджає її розгляду. 
Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України колегія суддів перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції зазначив, що не встановлено істотного порушення відповідачем умов договору, що б призвело до невиконання чи неналежного виконання перед позивачем взятих зобов`язань.
Зазначено, що туристичні послуги не надані у зв`язку із обставинами які не міг передбачити відповідач, тому відсутні правові підстави для розірвання договору на туристичне обслуговування.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14 березня 2020 року № 287-р «Про тимчасове обмеження перетинання державного кордону, спрямоване на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID -19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», тимчасово закрито з 00 год. 00 хв. 17 березня 2020 р. протягом наступних двох тижнів пункти пропуску (пункти контролю) через державний кордон для міжнародного пасажирського залізничного, повітряного, автомобільного (для автобусів) сполучення, крім здійснення перевезень осіб з метою забезпечення захисту національних інтересів або у зв`язку з виконанням міжнародних зобов`язань, а також представників дипломатичних установ та гуманітарних місій.
Надалі зазначені обмеження були продовжені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 № 239 до 24 квітня 2020 року.
Постановою Кабінету Міністрів України № 392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», заходи, запроваджені актами законодавства в процесі реалізації карантину на період, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211, продовжують діяти на період, встановлений цією постановою. На період дії карантину забороняється, зокрема, здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні.
У  регіонах, в яких здійснюється послаблення протиепідемічних заходів, дозволяється  з 22 травня: - регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні за умови перевезення пасажирів у межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб;  з 15 -  червня прийняття та відправлення повітряних суден, що виконують пасажирські перевезення авіаційним транспортом.
Постановою Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»  на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено «червоний» рівень епідемічної небезпеки, додатково до протиепідемічних обмежень, передбачених для «зеленого», «жовтого» та «помаранчевого» рівня епідемічної небезпеки, забороняються, зокрема,  регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним, залізничним транспортом, міським електротранспортом, метрополітеном у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні.
Пунктом 20 цієї постанови встановлено, що самоізоляції підлягають, зокрема,  особи, що перетинають державний кордон та прибули з держави або є громадянами (підданими) держав із значним поширенням COVID-19 .  Перелік держав із значним поширенням COVID-19 формується Міністерством охорони здоров`я та переглядається кожні сім днів.
Відповідно до ст.20 Закону України «Про туризм», за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його.
До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до ст.ст. 901, 902 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
У статті 651 ЦК Україн6и визначені наступні підстави для зміни або розірвання договору
1. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
3. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Істотна зміна обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору є іншою підставою для зміни або розірвання договору за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання, що визначено у ч.ч.1,2 ст.652 ЦК України. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
Відповідно до ч.7,8 ст.20 Закону України «Про туризм», кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі: 1) погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків; 2) непередбаченого підвищення тарифів на транспортні послуги; 3) запровадження нових або підвищення діючих ставок податків і зборів, інших обов`язкових платежів; 4) істотної зміни курсу гривні до іноземної валюти, в якій виражена ціна туристичного продукту; 5) домовленості сторін.
Туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування.
Однак, позов у даному випадку не був заявлений з підстав істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, а отже обставини, які пов`язані з введенням карантину виходять поза межи спору, який суд першої інстанції розглядав, і тому відповідно до змісту ст. 267 ЦПК України щодо меж апеляційного розгляду справи - колегія суддів ці обставини не досліджує та вказану норму ЦК України не застосовує.
Згідно з ч.1 ст.907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.
Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.
Судом встановлено, що 28.12.2019 між ТОВ «АвенсСервГруп» в особі директора Хачатуряна Е.Г., який діє на підставі статуту, надалі турагент, з одного боку, який діє від імені та за дорученням ТОВ «Аккорд-Тур», надалі туроператор, та ОСОБА_1 , що діє від свого імені та від імені осіб, які слідують разом з ним: ОСОБА_3 , укладено договір на туристичне обслуговування.
Відповідно до п.1.1 договору, туроператор за встановлену договором плату зобов`язується забезпечити надання комплексу туристичних послуг (туристичний продукт) згідно замовлення, поданого через турагенства, а турист зобов`язується на умовах цього договору прийняти та оплатити дані послуги. 
Турагент/туроператор виступає як посередник між туристом з одного боку і відповідними транспортними, страховими компаніями та іншими організаціями з іншого боку (п.1.2 договору). 
Згідно п.2.3.1 договору туроператор зобов`язується забезпечити надання туристу комплексу туристичних послуг (туристичний продукт), відповідно до умов цього договору. Зобов`язання турагента/туроператора щодо виконання умов цього договору виникає тільки після повної та своєчасної вартості тур продукту та надання всіх необхідних для оформлення туристичної подорожі документів. 
Туроператор також зобов`язаний забезпечити бронювання туристичних послуг відповідно до умов цього договору; за умови повної сплати вартості туристичного продукту забезпечити туриста необхідними документами: ваучером, страховим полісом, проїзними та іншими необхідними для отримання туристичних послуг документами; надати туристу документ, що підтверджує оплату туристом вартості туристичних послуг згідно з умовами цього договору (видається турагентом) (п.2.3.3-2.3.5 договору).
В п.2.3.9 договору сторони домовилися про обов`язок туроператора повернути туристу через тур агента сплачені ним за тур грошові кошти протягом 25 робочих днів з моменту відмови туриста від цього договору (туристичних послуг) за виключенням сум, зазначених в п.4.2 цього договору.
Згідно п.2.3.10 договору туроператор зобов`язаний додержуватися надання комплексу туристичних послуг, про який був проінформований турист до укладення цього договору, крім випадків, коли про зміну таких умов повідомлено туристу до укладення договору або якщо зміни внесено на підставі угоди, укладеної між сторонами договору. 
Турист в свою чергу зобов`язався, окрім іншого, оплатити тур агенту/туроператору витрати із забезпечення надання туристу туристичного продукту відповідно до п.4.2 цього договору у разі відмови від його виконання до початку подорожі або при зміні заявки, та в інших випадках, передбачених положенням цього договору; пройти профілактику у відповідності до міжнародних медичних вимог у разі здійснення подорожі до країни (місця) тимчасового перебування, у якій існує високий ризик захворювання на інфекційну хворобу; до початку поїздки отримати документи, необхідні для здійснення подорожі, зокрема, в офісі тур агента; своєчасно, не пізніше ніж за 2 години до вильоту (виїзду), якщо інші строки не попередить турагент/туроператор, прибути до місця початку туру на вказане турагентом/туроператором місце реєстрації. (п.2.4.7-2.4.13 договору).
У випадку виниклих претензій у туриста щодо якості послуги, які надаються, турист зобов`язаний здійснити всі необхідні дії, передбачені п.4.2 цього договору (п.2.4.22 договору).
Розрахунок вартості туристичних послуг за п.3.1 договору здійснено у гривнях та складає 7200 грн. 
Згідно п.3.10 договору, повернення грошових коштів може здійснюватись туроператором лише на користь тур агента у разі: попереднього отримання від нього грошових коштів; на підставі письмового звернення тур агента до туроператора; письмової відмови від туристичного продукту тур агента та/або туриста; відшкодування туроператору понесених фінансових витрат на формування туристичного продукту; при поверненні коштів турагент за власний рахунок сплачує туроператору 1% від суми повернення.
За п.4.1 туроператор вправі відмовитись від виконання договору за умови повного відшкодування туристу збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, коли це відбулось з вини туриста. 
Турист має право відмовитися від виконання договору (в тому числі від заброньованих туристичних послуг) до початку подорожі або змінити заявку за умови відшкодування турагенту/туроператору фактично здійснених ними документально підтверджених витрат, пов`язаних із відмовою згідно п.4.2.1-4.2.3 договору (п.4.2 договору). 
П.5.1.1,5.1.3 договору передбачено, що сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором у відповідності до умов даного договору. У випадку ненадання туристу належно оплачених туристичних послуг туроператор зобов`язується відшкодувати йому вартість ненаданих послуг за винятком випадків, передбачених даним договором. 
Відповідно до п.6.1,6.2 договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань, передбачених цим договором, при виникненні форс-мажорних обставин, якщо вказані обставини безпосередньо вплинули на виконання даного договору. У такому разі сторони відкладають виконання умов договору до моменту усунення форс-мажорних обставин. Факт настання та дії форс-мажорних обставин повинен бути документально підтверджений компетентним державним органом. 
Згідно додатку №1 до договору на туристичне обслуговування від 28.12.2019, назва турпродукт «Наш красивый Уикенд», дата початку туристичної подорожі 06.04.2020, дата закінчення туристичної подорожі 10.04.2020.
Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №10577 від 28.12.2019, ОСОБА_1 сплачено 7200 грн. на користь ТОВ «АвенсСервГруп».
Відповідно до ч.1 ст.906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договор про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню викоанвцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні підприємницької діяльності , відповідає за порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин, їх аналіз свідчить про те, що туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору у разі наявності його вини. Туроператор звільняється від відповідальності за невиконання умов договору, якщо таке невиконання стало в результаті подій, які туроператор не міг передбачити.
За вищевикладених обставин, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідачем пропозиції відповідача про перенесення туру на інший період часу позивачем не прийняті і такі умови не є обов`язком позивача згідно договору та вимог діючого законодавства, а лише пропозицією, яка може бути прийнята або не прийнята споживачем лише за бажанням останнього.
Таким чином, встановивши, що у зв`язку з введенням карантинних обмежень в Україні, запровадженням посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2,  та у країнах Європи, відповідачем не було надано  позивачу туристичних послуг згідно з укладеним договором у період з 29 липня 2020 року по 07 серпня 2020 року, а запропоновано перенести дату туру на період до 31 грудня 2021 року, проте позивач відмовився від вказаної пропозиції,  суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність визначених у ст. 651 ЦК України підстав для розірвання договору про туристичне обслуговування.
Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Апелянт також не спростував законність та обґрунтованість додаткового рішення, яке відповідає нормам цивільного процесуального права.
Згідно ч.ч. 1,2 ст.137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
У частині другій статті 141 ЦПК встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать витрати сторони на правничу допомогу, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на те, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Аккорд-тур» суд законно та обґрунтовано відмовив, - є також законним та обґрунтованим відмова у задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення таких судових витрат.
На підставі вищевказаних обставин та правового обґрунтування колегія суддів визнає, що оскаржені рішення суду ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи скарги висновків суду не спростували, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судових рішень без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
                                        
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Петльованої Наталії Сергіївни залишити без задоволення.
Рішення Валківського районного суду Харківської області від 21 грудня 2023 року та додаткове рішення Валківського районного суду Харківської області від 31 січня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 04 листопада 2024 року.

Головуючий -                                                         В.Б. Яцина.

Судді -                                                                         Ю.М.Мальований.

                                                                               Н.П.Пилипчук.