КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
                                                                                    
    Апеляційного провадження:                                                             Доповідач - Кулікова С.В.
    № 33/824/4511/2024
 
                                                  П О С Т А Н О В А
 
                                 І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
м. Київ                                                                                                Справа № 756/8821/24
 
02 жовтня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Кулікова С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 12 серпня 2024 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 122-2 КУпАП,-
 
в с т а н о в и в:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 855405, 22 червня 2024 року о 00-25 годині в м. Києві по вул. Богатирська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Renault, державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка не відповідає дійсності). Від проходження огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу Драгер, водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 855406, 22 червня 2024 року о 00-25 годині в м. Києві по вул. Богатирська, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Renault, державний номер НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу, який подавався за допомогою проблискових маячків синього, червоного кольорів, а також гучномовця, чим порушив п. 2.4, 8.9б Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 12 серпня 2024 року  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, 122-2 КУпАП та призначено йому стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, за  ст. 122-2 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень на користь держави. На підставі ст. 36 КУпАП остаточно призначено  ОСОБА_1  адміністративне стягнення у межах санкції за більш серйозне правопорушення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 просив скасувати постанову в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження в цій частині за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Апеляційна скарга обгрунтовано тим, що постанова в оскаржуваній частині є незаконною, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що судом не враховано: відсутність з боку поліцейських пропозиції пройти огляд у медичному закладі, формулювання обвинувачення, що міститься у протоколі є не точним та не конкретним, працівниками поліції не було роз'яснено прав та обов'язків, не відсторонено його від керування транспортним засобом.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та постанову суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Так, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що постанова суду першої інстанції оскаржується лише в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому в іншій частині апеляційна інстанція постанову суду не переглядає.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.
За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення; відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 855405, 22 червня 2024 року о 00-25 годині в м. Києві по вул. Богатирська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Renault, державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка не відповідає дійсності). Від проходження огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу Драгер, водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Пунктом 2.5. ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 вимогам ст. 256 КУпАП судом не встановлено.
Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, в розумінні п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння як на  місці зупинки, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - працівники поліції визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З дослідженого судом відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 . На пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Драгер, відмовився від проходження огляду, вказавши «Навіщо». В подальшому працівником поліції були повідомлені наслідки відмови від проходження огляду на стан сп'яніння.
ОСОБА_1 не скористався своїм правом зазначити заперечення в протоколі.
Відтак, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції було порушено порядок огляду. На відеозаписі зафіксовано пропозиція працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і відмова водія від проходження огляду.
Долучений до матеріалів справи відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року під час проведення огляду та вимог ст. 266 КУпАП.
Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та  наведеними  в  даній  постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини   ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про наявний і зафіксований факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції справу розглянуто повно, об`єктивно та всебічно, а висновки суду щодо доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на зібраних по справі доказах.
Отже, відсутні підстави для скасування постанови Оболонського районного суду м. Києва від 12 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст. 294 КУпАП,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 12 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

                Суддя    
Київського апеляційного суду                                                                  С.В. Кулікова