Постанова
Іменем України
 
29 листопада  2024 року              
 
м. Київ
 
провадження №22-ц/824/17689/2024
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді - Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач)
суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,
за участю секретаря Марченка М. С.,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АРКС»
 
на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва
 
від 16 вересня 2024 року 
 
в складі судді Мазура Ю. Ю.
 
у цивільній  справі №752/4160/13-ц Голосіївського районного суду м. Києва
 
за скаргою ОСОБА_1 
 
на бездіяльність Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити певні дії,
 
заінтересована особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС»,
 
                                                 У С Т А Н О В И В:
 
У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Голосіївський РВДВС у м. Києві), в якому, посилаючись на письмову відмову Голосіївського РВДВС у м. Києві від 05.10.2023 про зняття арешту з майна, у якій просила визнати неправомірно бездіяльність начальника Голосіївського РВДВС у м. Києві та зобов`язати Голосіївський РВДВС у м. Києві провести виконавчі дії по зняттю арешту з нерухомого майна скаржниці.
Скарга обґрунтована тим, 16.08.2016 головним державним виконавцем Голосіївського РВДВС у місті Києві Шевченко М. Р., при примусовому виконанні виконавчого листа №752/4160/13-ц від 27.03.2015 була винесена постанова про арешт всього майна скаржника та заборону його відчуження. 
16.06.2017 старшим державним виконавцем Голосіївського РВДВС у місті Києві в ході здійснення виконавчого провадження було встановлено, що транспортні засоби за скаржником не зареєстровані, належного йому майна не виявлено, скаржник не працевлаштований, рахунки у банківських та фінансових установах не обліковуються, на пенсійному обліку не перебуває, у зв`язку із чим повернуто виконавчий документ стягувачеві з правом останнього на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання протягом строків, встановлених ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження». Однак стягувач повторно не пред`являв виконавчого листа до виконання, а виконавче провадження було знищено.
27.09.2023 ОСОБА_1 подала скаргу про зняття арешту з майна, а 05.10.2023 була отримана відповідь від Голосіївського РВДВС у м. Києві з відмовою у знятті арешту з майна, у зв`язку із чим звернулася до суду з даною скаргою.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києвавід 16 вересня 2024 року скаргу задоволено в повному обсязі.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що суд першої інстанції розглянув скаргу, подану поза межами процесуального строку, визначеного ст. 449 ЦПК України. 
Так, скаржник зазначала, що 27.09.2023 подала скаргу до виконавчої служби про зняття арешту з майна, а 05.10.2023 отримала відмову від виконавця та через два з половиною місяці звернулася до суду із даною скаргою. Водночас не зверталася із заявою про поновлення строку, а суд не з`ясував поважність причин пропуску строку подання скарги, визначеного ст. 449 ЦПК України та помилково розглянув справу по-суті, коли повинен був залишити її без розгляду.
За вказаних обставин, просив скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києвавід 16 вересня 2024 року та залишити скаргу без розгляду з підстав пропуску строку на оскарження.
 
Апелянт ПАТ «СК «АРКС» належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання 26.11.2024 свого представник не направив.
 
Голосіївський РВДВС у м. Києві належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання 26.11.2024 свого представника не направив.
 
Скаржник ОСОБА_1 належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання 26.11.2024 не з`явилася.
 
На електронну адресу суду від представника ОСОБА_1 -                   ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Поважність причини неявки в судове засідання ОСОБА_2 обґрунтовував необхідністю його участі у судовому засіданні у Солом`янському районному суді м. Києва. Разом з тим, до клопотання не долучено доказів представництва інтересів обвинувачених у справі №760/33621/18. За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що причини неявки представника ОСОБА_1 -                  ОСОБА_2 в судове засідання є неповажними.
 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи та їхніх представників.
 
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
 
Колегія суддів вислухала доповідь судді-доповідача, дослідила матеріали справи, перевірила законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, та дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 27.09.2023 до Голосіївського РВДВС у                 м. Києві надійшла заява від боржника ОСОБА_1 про зняття арешту з майна.
Листом Голосіївського РВДВС у м. Києві від 05.10.2023 боржнику відмовлено у знятті арешту з майна.
У скарзі на бездіяльність виконавчої служби ОСОБА_1 зазначала, що відмову виконавчої служби у знятті арешту отримала 05.10.2024.
Статтею 449 ЦПК України встановлено строк для звернення зі скаргою, зокрема скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Отже, з урахуванням вищенаведених обставин, десятиденний строк, з моменту коли ОСОБА_1 дізналася про відмову у знятті арешту (05.10.2023) сплив 16.10.2023. А з скаргою на бездіяльність виконавчої служби ОСОБА_1 звернулася 18.12.2023, тобто поза межами процесуального строку, визначеного законом.
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року в справі № 466/948/19 (провадження № 61-16974св19) вказано, що «строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».
У пункті 5 частини третьої статті 2 ЦПК України вказано, що основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України)
Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).
Разом з тим, звертаючись із скаргою на бездіяльність державного виконавця, поза межами стоку, передбаченого ст. 449 ЦПК України, ОСОБА_1 не наводила обґрунтувань щодо  поважних причин пропуску строку на оскарження рішення державного виконавця не навела, поновити пропущений строк не просила.
Таким чином, є обґрунтованими доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, унаслідок чого помилково розглянув справу по-суті.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали суду першої інстанції, якою скаргу ОСОБА_1 розглянуто по суті, та ухвалення нового судового рішення про залишення скарги без розгляду.
Враховуючи те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, порушив норми процесуального права, колегія суддів вважає, що ухвала суду, відповідно до ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про залишення скарги без розгляду.
 
Колегія суддів роз`яснює, що залишення скарги без розгляду не позбавляє права на повторне звернення до суду на загальних підставах одночасно з поданням клопотання про поновлення строку.
На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України
                                           П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» - задовольнити.
 
Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 16 вересня 2024 року - скасувати.
 
Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити певні дії, заінтересована особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» - залишити без розгляду. 
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.
 
Головуючий                                                                                        О. Ф. Мазурик
 
Судді                                                                                                       О. В. Желепа
 
                                                                                                       О. В. Немировська