УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/14388/24 Головуючий у 1-й інст. Полонець С. М. 
Категорія 39 Доповідач Трояновська  Г. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:
Головуючого судді Трояновської Г.С.
суддів: Борисюка Р.М., Павицької Т.М.,
з участю секретаря судового засідання Нестерчук М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції цивільну справу № 295/14388/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
за апеляційною скаргоюпредставника ОСОБА_1 - Гуменюка Олександра Володимировича на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 30 жовтня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Полонця С.М. у м. Житомирі 

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року ТОВ «Глобал Спліт» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1/4190854 від 21.09.2021 у розмірі 98008,68 грн. та судового збору. 
В обґрунтування позову зазначено, що 21 вересня 2021 року між ОСОБА_1 та АТ «Креді Агріколь Банк» був укладений кредитний договір №1/4190854, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит на споживчі потреби в сумі 70 000 грн строком на 60 місяців, тобто з 21 вересня 2021 року по 20 вересня 2026 року зі сплатою 15,00% річних та комісійної винагороди в розмірі 2,35% від суми кредиту щомісячно. Повернення кредиту за цим договором здійснюється щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту (Додаток № 1 до договору, що є його невід`ємною частиною), як день повернення кредиту. Всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом згідно договору визначенні у Правилах надання споживчого кредиту в АТ «Креді Агріколь Банк» та умовами страхування життя позичальника, які є невід`ємною частиною цього договору та розміщенні на офіційному сайті банку www.credit-agricole.ua.
29 серпня 2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» було укладено договір №4-2023 про відступлення права вимоги відповідно до умов якого АТ «Креді Агріколь Банк» відступило належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема, за кредитним договором №1/4190854 від 21 вересня 2021 року, укладеним з відповідачем.
Відповідач не виконала умови кредитного договору у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 03 вересня 2024 року становить 98008,68 грн., яка складається із: рахунок строкової заборгованості - 49090,74 грн.; рахунок простроченої заборгованості - 7245,86 грн.; рахунок нарахованих відсотків - 586,84 грн.; рахунок прострочених відсотків - 9830,24 грн.; рахунок комісії - 1645,00 грн.; рахунок простроченої комісії - 29610,00 грн. Вказана сума заборгованості не погашена ні на рахунок попереднього кредитора, ні на рахунок позивача.
Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №1/4190854 від 21.09.2021 у розмірі 98008,68 грн, вирішити питання судових витрат.
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 30 жовтня 2024 року позов задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» заборгованість за кредитним договором в розмірі 98008 грн. 68 коп. та судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Гуменюк О.В. подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що відповідно до п.1.4.3 Кредитного договору Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 2.35% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. Договору. Однак, враховуючи висновки ВС в постанові від 30.11.2023 року по справі №382/1621/21, що, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Також, відповідно до наданих Позивачем Виписок по Рахунку відповідачкою сплачувались  платежі за комісією на загальну суму: 18094,97 грн. При цьому Позивач просить стягнути 1645 грн. в рахунок комісії та 29610 грн. в рахунок простроченої комісії. Отже загальний розмір комісії становить 49349,97 грн., який не може утримуватись та підлягає перерахунку. Крім того, на підтвердження розміру заборгованості позивачем наданий Розрахунок заборгованості за кредитом, проте, даний документ не можна вважати Розрахунком заборгованості, оскільки у ньому не відображено періодичності нарахувань, платежів та відповідної заборгованості. Також сума визначена в договорі відступлення має бути доведена відповідними належними доказами. До того ж,  відповідно до змісту позовних вимог Банк просив достроково стягнути заборгованість за кредитним договором, однак до матеріалів справи додано лише повідомлення Позичальника про зміну кредитора  та не надано доказів надіслання вимоги про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. 
У відзиві представник ТОВ «Глобал Спліт» просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зауважував, що прострочена комісія - це нарахування за користування кредитними коштами, але ці нарахування своєчасно не сплачені боржником, тому вони підлягають оплаті. І саме не оплата боржником своїх зобов`язань за кредитом є підставою для судового позову. Укладаючи Кредитний договір позичальник погодився з умовами зазначеного договору та зобов`язався їх виконувати належним чином. Вказаний кредитний договір не був визнаний недійсним у судовому порядку. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. З огляду на вказані положення законодавства України, чинного на час укладення договору кредиту між сторонами, ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» вважає законним право кредитора встановлювати, зокрема, комісію за обслуговування кредитної заборгованості, яка включається до загальних витрат за споживчим кредитом. Таким чином, наданий позивачем розрахунок заборгованості підтверджує розмір заборгованості по кредиту, та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача. Оскільки розрахунок має правомірний характер і його метою є досягнення правового результату, він визначається як правочин. Судом встановлено, що Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши ОСОБА_1  кредитні кошти у розмірі та на умовах, визначених кредитним договором. Тобто Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а ОСОБА_1  свої зобов`язання за кредитним договором не виконує належним чином, внаслідок чого у неї утворилась прострочена заборгованість. Право на дострокове стягнення заборгованості може реалізовуватись кредитором, як шляхом пред`явлення позову до суду, так і шляхом направлення письмової вимоги боржнику, якщо договором не передбачено іншого порядку.
Відповідач та її представник адвокат Гуменюк О.В. до апеляційного суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст. 372 ЦПК України). 
Представник позивача Петренко М.О., який брав участь у розгляді справи апеляційним судом в режимі віеоконференції, проти доводів апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 20 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Креді Агріколь Банк» із заявою-анкетою №0700007-20092021-063 на отримання готівкового кредиту «Свобода» та підписала паспорт споживчого кредиту (а. с. 30).
21 вересня 2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №1/4190854, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит на споживчі потреби у розмірі 70 000,00 грн строком на 60 місяців - з 21.09.2021 до 20.09.2026 (включно), шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника. Повернення кредиту за цим договором здійснюється щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту (Додаток № 1 до договору, що є його невід`ємною частиною), як день повернення кредиту (а. с. 19-20).
Додатком № 1 до договору № 1/4190854 від 21.09.2021 є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (в т.ч. Графік платежів по кредиту, ануїтет) (а. с. 21-22).
З метою обслуговування кредиту банк відкриває позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № НОМЕР_1 в банку (надалі рахунок погашення заборгованості) (п.2.1 договору).
Відповідно до п. 1.4 договору, за користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду, щомісячно в розмірі 15,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (для списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором, а також комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (надалі комісія), щомісячно в розмірі 2,35% у місяць від суми кредиту зазначеної в п. 1.1 договору.
Відповідно до п. 2.2 договору, позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків графіку платежів по кредиту, щомісяця, в день повернення кредиту на рахунок погашення заборгованості, сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісій в день повернення кредиту.
Згідно з п. 3.1 договору, у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою згідно умов Договору, на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про споживче кредитування».
21 вересня 2021 року  ОСОБА_1 підписала також Пам`ятку клієнту за договором № 1/4190854 від 21.09.2021 (а. с. 21).
Відповідно до п. 2.6 договору, банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав і вигод за договором, а також за угодами про забезпечення, будь-якій третій особі і повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про позичальника та третіх осіб, з якими укладено угоди про забезпечення, яка необхідна або яку банк вважатиме доцільною.
29 серпня 2023 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір відступлення права вимоги № 4-2023, відповідно до умов якого АТ «Креді Агріколь Банк» передає (відступає) ТОВ «Глобал Спліт» за плату, а останнє приймає права грошової вимоги до боржників, за кредитними договорами, укладеними між кредитором і боржниками, в тому числі і ОСОБА_1 (а. с. 10-13).
Відповідного до п. 3.1 вищевказаного договору, право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора з дати підписання ними відповідного реєстру прав вимоги за зразком наведеним в додатку №1 до договору, що становить його невід`ємну частину та складається з обов`язковим зазначенням інформації (реквізитів) за переліком, що містяться в додатку №4 до цього договору та зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей по кредитним договорам. Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі інші пов`язанні з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Відповідно до витягу з додатку №1 до договору про відступлення права вимоги №4-2023 від 29.08.2023, реєстр прав вимог №1 від 15.09.2023, АТ «Креді Агріколь Банк» відступило право вимоги до відповідача за кредитним договором №1/4190854 від 21.09.2021, укладеним з ОСОБА_1 , на загальну суму 98 008,68 грн. (а. с. 18).
15 вересня 2023 року АТ «Креді Агріколь Банк» надіслало відповідачеві повідомлення про відступлення права вимоги ТОВ «Глобал Спліт» та необхідність сплати наявної заборгованості у розмірі 98 008,68 грн на реквізити позивача (а. с.39 ).
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачем умов кредитного договору та існування заборгованості, а також враховуючи позицію відповідача, яка не надала доказів розірвання або визнання недійсним кредитного договору у встановленому законом порядку та не оспорила правильність проведеного позивачем розрахунку.
Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У статті 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлює, що у договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) умови дострокового розірвання договору; 7) інші умови, визначені законодавством.
У частині першій статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно частин першої - третьої статті 89 ЦПК України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Як встановлено судом першої інстанції між первісним кредитором та відповідачем при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Відповідач отримала кредитні кошти, що вбачається із копії платіжної інструкції № 38998081-1 від 21 вересня 2021 року, яка є належним доказом виконання умов кредитного договору зі сторони АТ «Креді Агріколь Банк».
Доказів на підтвердження того, що відповідач належним чином виконує грошові зобов`язання за кредитним договором, матеріали справи не містять, тому вимоги в частині стягнення строкової заборгованості - 49090,74 грн.; простроченої заборгованості - 7245,86 грн.; нарахованих відсотків - 586,84 грн.; прострочених відсотків - 9830,24 грн; комісії - 1645,00 грн є обгрунтованими.
Разом з тим, розглядаючи обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині стягнення простроченої комісії, апеляційний суд виходить з наступного.
Тлумачення ч. 2 ст. 215 ЦК України свідчить про те, що нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. З позицій юридичної техніки така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 червня 2019 року у справі №916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) вказано, що: «визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою його сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину».
Відповідно до п.1.4.3 Кредитного договору позичальник зобов`язаний сплачувати Банку комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 2,35% від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. Договору.        У постанові Верховного Суду від 30.11.2023 по справі №382/1621/21 за позовом про захист прав споживачів та визнання кредитного договору частково недійсним, укладеним із АТ «Креді Агріколь Банк» зазначено, що «поза увагою апеляційного суду залишилось те, що, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»; банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору; за таких обставин суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок, що пункту 1.3.2 кредитного договору № 4/3105938 від 09 січня 2020 року, яким передбачено сплату  ОСОБА_1 комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 2,30 % у місяць від суми кредиту, зазначеної в пункті 1.3.2 кредитного договору, є нікчемним відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року в справі №496/3134/19, зроблені наступні висновки: якщо сторона правочину вважає його нікчемним, то така сторона за загальним правилом може звернутися до суду не з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним, а за застосуванням наслідків виконання недійсного правочину (наприклад, з вимогою про повернення одержаного на виконання такого правочину), обґрунтовуючи свої вимоги нікчемністю правочину. Якщо ж інша сторона звернулася до суду з вимогою про виконання зобов`язання з правочину в натурі, то відповідач вправі не звертатись з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним (зустрічною чи окремою), а заперечувати проти позову, посилаючись на нікчемність правочину. Суд повинен розглянути такі вимоги i заперечення й вирішити cпip по суті; якщо суд дійде висновку про нікчемність правочину, то суд зазначає цей висновок у мотивувальній частині судового рішення в якості обґрунтування свого висновку по суті спору, який відображається у резолютивній частині судового рішення.
Враховуючи наведене, оскільки відповідачці було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, апеляційний суд вважає, що положення кредитного договору, укладеного між сторонами, про зобов`язання позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,35 % щомісячно у терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемним.
Відтак, нарахування позивачем заборгованості по комісії за кредитним договором № 1/4190854 від 21 вересня 2021 року в розмірі 29610,60 грн є безпідставним.
З урахуванням викладеного позовні вимоги про стягнення заборгованості за простроченою комісією в розмірі 29610,60 грн задоволенню не підлягають.
Як вбачається із матеріалів справи позивачем до позовної заяви додані повідомлення АТ «Креді Агріколь Банк» від 15.09.2023 адресовані ОСОБА_1 , в яких зазначено, що 29.08.2023 був укладений між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» договір про відступлення права вимоги № 4-2023, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором №1/4190854 від 21.09.2021. Повідомлено ОСОБА_1 про необхідність перерахувати кошти в розмірі 98 008,68 грн., що відповідає розміру поточних зобов`язань за кредитними договорами зі сплати залишку заборгованості за кредитом (тіло кредиту), нарахованих процентів за користування кредитом та комісії, на користь нового кредитора (а.с. 39).
У зв`язку з порушенням відповідачем умов кредитних договорів щодо повернення кредиту ТОВ «Глобал Спліт» відповідно до ч. 2 ст. 1052 ЦК України та умов кредитних договорів використав вправо достроково вимагати стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами.
Направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання спорів.
Колегія суддів вважає вказані повідомлення належним доказом вимоги кредитора про дострокове повернення боргу, отже кредитором були виконані норми чинного законодавства в повному обсязі, стосовно направлення відповідачу повідомлень про відступлення права вимоги, що є досудовим порядком врегулювання питання дострокового повернення коштів за договорами про надання споживчого кредиту, тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.
Також суд звертає увагу, що направлення таких повідомлень відповідає положенням пунктів 2.3.4., 2.3.5. та 2.3.6. Правил надання споживчого кредиту в АТ «Креді Агріколь Банк», які згідно п. 1.4 Кредитного договору, є невід`ємною частиною цього договору та розміщенні на офіційному сайті банку www.credit-agricole.ua.
Тобто, позивачем доведено дотримання порядку дострокового повернення кредиту за вимогою позивача, а звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не змінює визначений Законом порядок повернення коштів.
В свою чергу, як видно із матеріалів справи, відповідач станом на час ухвалення рішення судом першої інстанції не надала доказів погашення заборгованості у добровільному позасудовому порядку.
Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували суму відступлення права вимоги до ОСОБА_1 як боржника за кредитним договором, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки позивач надав договір факторингу № № 4-2023 укладений 29.08.2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт», відповідно до якого АТ «Креді Агріколь Банк» зобов`язується відступити ТОВ «Глобал Спліт» права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а ТОВ «Глобал Спліт» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження АТ «Креді Агріколь Банк» за плату на умовах, визначених цим договором.
Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до п. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ТОВ «Глобал Спліт» задоволено на 69,70 % та вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 задоволено частково на 30,3 % то судовий збір підлягає стягненню за подання позову з відповідача в сумі 1688,41 грн (2422,40 х 69,70 %) , за подання апеляційної скарги з позивача в сумі 1101,25 грн (3633,50 х 30,3 %).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Гуменюка Олександра Володимировича задовольнити частково.
Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 30 жовтня 2024 року скасувати в частині стягнення простроченої комісії у сумі 29610,00 грн та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні цих вимог. 
Зменшити розмір заборгованості за кредитним договором №1/4190854 від 21.09.2021 року стягнутої з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце проживання - АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (місцезнаходження - 01033, місто Київ, вулиця Жилянська, 5-Б, офіс 5; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 41904846) з 98 008,68 грн до 68 398, 68 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» судовий збір у сумі 1688,41 грн (за подання позову).
В решті рішення суду залишити без змін.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у сумі 1101, 25 грн ( за подання апеляційної скарги ).
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 16.12.2024.

Головуючий Судді