У Х В А Л А                
 
27 листопада 2024 року                                                                       
м. Київ
справа № 601/485/23
провадження № 14-139цс24
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Воробйової І. А.,
суддів Банаська О. О., Булейко О. Л., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., 
Єленіної Ж. М., Желєзного І. В., Кишакевича Л. Ю., Короля В. В., Кравченка С. І., Кривенди О. В., Мазура М. В., Мартєва С. Ю., Пількова К. М., Погрібного С. О., Ступак О. В., Ткача І. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Усенко Є. А., 
Шевцової Н. В.,
перевірила наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду цивільної справи за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Виконавчий комітет Кременецької міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Виконавчий комітет Кременецької міської ради, про позбавлення батьківських прав
за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 11 липня 2024 року у складі колегії суддів Костіва О. З., Гірського Б. О., Храпак Н. М.,
УСТАНОВИЛА:
1.           У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Виконавчий комітет Кременецької міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми.
2.           Також у березні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Виконавчий комітет Кременецької міської ради, про позбавлення батьківських прав.
3.           Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області 
від 24 травня 2023 року об`єднано в одне провадження цивільні справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Виконавчий комітет Кременецької міської ради, про позбавлення батьківських прав (справа 
№ 601/681/23) та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя 
особа - Виконавчий комітет Кременецької міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми (справа № 601/485/23). Об`єднаній справі присвоєно номер 601/485/23.
4.           Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області 
від 06 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкод у спілкуванні батька ОСОБА_1 з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визначено спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , 
ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді побачень, а саме: у суботу 
з 11 год 00 хв до 18 год 00 хв у перший і третій тижні місяця, за місцем проживання батька (без присутності матері) з правом відвідування дітьми в зазначений час культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів з урахуванням інтересів дітей та стану їх здоров`я.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.
Попереджено ОСОБА_1 про необхідність змінити своє ставлення до виховання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поклавши на службу у справах дітей Кременецької міської ради контроль за виконанням ним своїх батьківських обов`язків.
5.           Не погодившись із таким рішенням суду, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку, подавши 03 квітня 2024 року апеляційну скаргу.
6.           Ухвалою від 24 квітня 2024 року Тернопільський апеляційний суд поновив ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, відкрив апеляційне провадження за її апеляційною скаргою та витребував з Кременецького районного суду Тернопільської області матеріали цієї справи. 
7.           Ухвалою від 14 травня 2024 року суд призначив справу № 601/485/23 до розгляду в судовому засіданні.
8.           Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 18 червня 2024 року було залишено апеляційну скаргу ОСОБА_2 без руху, визнано неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 06 листопада 
2023 року, указані ОСОБА_2 в її апеляційній скарзі, та надано строк - п`ять днів з дня отримання цієї ухвали суду для зазначення інших підстав поважності пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення.
9.           Ухвалою від 11 липня 2024 року Тернопільський апеляційний суд закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області 
від 06 листопада 2023 року як помилково відкрите.
10.        Ухвалу апеляційного суду мотивовано тим, що після відкриття апеляційного провадження стало відомо, що строк на апеляційне оскарження рішення Кременецького районного суду Тернопільської області 
від 06 листопада 2023 року поновлено ОСОБА_2 безпідставно, оскільки зазначені заявником підстави для його поновлення є неповажними.Апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених статтею 362 Цивільного процессуального кодексу України (далі - ЦПК України), для закриття апеляційного провадження. 
11.        29 липня 2024 року ОСОБА_2 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду, повернути справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду по суті.
Підставами касаційного оскарження зазначила неправильне застосування норм матеріального та порушення судом норм процесуального права.
12.        Касаційну скаргу мотивовано тим, що апеляційний суд неповно дослідив обставини справи, не надав їм належної правової оцінки та безпідставно закрив апеляційне провадження за її апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, позбавивши її права на доступ до правосуддя.
Зазначає, що на обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вона посилалася на той факт, що повний текст рішення суду першої інстанції їй надісланий 05 березня 2024 року і отримала вона його 13 березня 2024 року. Також указувала, що на її утриманні та вихованні перебуває малолітня дочка з інвалідністю, весь тягар з утримання та виховання якої покладено на неї одну. Суд апеляційної інстанції не звернув належної уваги на вказаний факт, який суттєво вплинув на своєчасне звернення з апеляційною скаргою.
13.        Відзив / заперечення на касаційну скаргу не надходв.
14.      08 серпня 2024 року колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Судувідкрила касаційне провадження у цій справі, а ухвалою від 10 вересня 2024 року справу призначила до судового розгляду. 
15.        Ухвалою від 23 жовтня 2024 року колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду передала справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду з посиланням на частину третю статті 403 ЦПК України та вважала за необхідне відступити від висновку, викладеного в постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 761/37389/17, від 27 травня 
2020 року у справі № 569/4688/15-ц, від 11 листопада 2020 року у справі 
№ 1327/4103/12, у постановіВерховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 травня 2024 року у справі 
№ 914/759/23 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року у справі 
№ 821/2138/15, від 24 січня 2020 року у справі № 810/1831/16, від 23 грудня 2021 року у справі № 200/12281/19.
16.        Колегія суддів зазначила, що підстави для закриття апеляційного провадження передбачені статтею 362 ЦПК України. Незважаючи на те, що ця стаття не містить такої підстави для закриття апеляційного провадження, як помилковість його відкриття, за обставинами цієї справи висновок про закриття апеляційного провадження, на думку колегії суддів, є можливим.
17.        У цій справі, відкриваючи апеляційне провадження та вирішуючи питання про витребування матеріалів справи, апеляційний суд (за відсутності матеріалів справи) був позбавлений можливості перевірити викладені в апеляційний скарзі обставини. Після надходження матеріалів справи суд установив, що ОСОБА_2 була присутня в судовому засіданні 
06 листопада 2023 року при ухваленні оскаржуваного рішення, 
16 листопада 2023 року вона отримала копію повного тексту рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 06 листопада 
2023 року і що, при зверненні до суду з апеляційною скаргою від часу отримання копії оскаржуваного судового рішення сплинуло понад чотири місяці. Апеляційний суд дійшов висновку, що передчасно вирішив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та помилково відкрив провадження в справі.
18.        Зважаючи на те, що апеляційне провадження було відкрито помилково і є необхідність його закриття, оскільки розгляд справи судом зі спливом значного періоду часу не сумісний з нормами процесуального закону (частина друга статті 358 ЦПК України) і принципом правової визначеності, на думку колегії суддів, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про закриття апеляційного провадження у цій справі.
19.        Аналогічних за змістом висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в ухвалі 
від 29 грудня 2022 року у справі № 538/1987/21, у постановах від 05 квітня 2023 року у справі № 761/14537/15-ц, від 18 липня 2024 року у справі 
№ 635/4828/21, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 26 червня 2024 року у справі 
№ 642/2325/19.
20.        Також колегія суддів зазначила, що Велика Палата Верховного Суду 
у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 761/10509/17 (провадження 
№ 14-53цс19) сформулювала правову позицію, згідно з якою якщо касаційна скарга прийнята до провадження суду касаційної інстанції помилково, то касаційне провадження у справі належить закрити. Наведена правова позиція підлягає застосуванню судом до процесуальних правовідносин, що виникли під час розгляду цієї касаційної скарги.
21.        Водночас Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 27 травня 2020 року у справі 
№ 569/4688/15-ц, у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 761/37389/17, у складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 листопада 
2020 року у справі № 1327/4103/12, у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 28 травня 2024 року у справі 
№ 914/759/23, у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 821/2138/15-ц, від 24 січня 2020 року у справі № 810/1831/16, від 23 грудня 2021 року у справі 
№ 200/12281/19-ц дійшов висновку, зокрема, про відсутність в апеляційного суду права закривати провадження за вказаних обставин.
22.        Зокрема, у постанові від 23 грудня 2021 року у справі № 200/12281/19-а Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку про те, що суд апеляційної інстанції, закриваючи апеляційне провадження у справі, діяв не в межах статті 305 Кодексу адміністративного судочинства України, а визначив підставою закриття апеляційного провадження: у разі апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції буде діяти не як суд, встановлений законом в розумінні статті 6 Конвенції та прецедентної практики Європейського суду з прав людини.
23.        У постанові від 28 травня 2024 року у справі № 914/759/23 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив, що «постановляючи ухвалу від 28 березня 2024 року про закриття апеляційного провадження, Західний апеляційний господарський суд фактично нівелює постановлену ним ухвалу від 11 січня 2024 року в цій справі про поновлення строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження, відтак в цьому випадку буде діяти як суд не встановлений законом.
24.        В Україні визнається і діє принцип верховенства права (стаття 8 Конституції України).
25.        Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (стаття 129 Конституції України).
26.        Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.
27.        Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики.
28.        Єдність судової практики є фундаментальною засадою здійснення судочинства і визначається тим, що має гарантувати стабільність правопорядку, об`єктивність і прогнозованість правосуддя. Застосування ж судами різних підходів до тлумачення законодавства, навпаки, призводить до невизначеності закону, його суперечливого та довільного застосування. Також єдність судової практики є складовою вимогою принципу правової визначеності.
29.        Велика Палата Верховного Суду вважає обґрунтованими мотиви, викладені в ухвалі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року, про те, що наявна різна практика застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах, сформована Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду, Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду та Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду, при закритті апеляційного провадження як помилково відкритого за наявності ухвал про відкриття апеляційного провадження та поновлення строку на апеляційне оскарження.Це правове питання має бути вирішене Великою Палатою Верховного Суду задля формування єдиної судової практики.
30.        У частині першій статті 402 ЦПК України передбачено, що в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Такий розгляд відбувається з урахуванням статті 400 ЦПК України щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції.
31.        Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
32.        Виходячи з наведенного, справу необхідно розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників (у порядку письмового провадження).
33.        Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що в разі розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина одинадцята статті 272 ЦПК України).
34.        Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402, частиною третьою статті 403 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
1.           Прийняти до розгляду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Виконавчий комітет Кременецької міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Виконавчий комітет Кременецької міської ради, про позбавлення батьківських прав.
2.           Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на 22 січня 2025 року в приміщенні Верховного Суду за адресою: місто Київ, вулиця Пилипа Орлика, 8.
3.           Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали до відома.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                  І. А. Воробйова
Судді:                                    О. О. Банасько                                           М. В. Мазур
                                                О. Л. Булейко                                             С. Ю. Мартєв
                                                Ю. Л. Власов                                               К. М. Пільков
М. І. Гриців                                                  С. О. Погрібний
                                                Ж. М. Єленіна                                             О. В. Ступак
                                                І. В. Желєзний                                            І. В. Ткач
                                                Л. Ю. Кишакевич                                       О. С. Ткачук
В. В. Король                                                В. Ю. Уркевич
С. І. Кравченко                                           Є. А. Усенко 
О. В. Кривенда                                           Н. В. Шевцова