ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

04 грудня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/19193/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року (суддя Сластьон А.О.) в справі № 160/19193/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі – ГУ ПФУ в Чернігівській області) про:
визнання протиправним та скасування рішення №046150011745 від 06 лютого 2024 року ГУ ПФУ в Чернігівській області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;
визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо відмови у зарахуванні до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, періоду роботи з 23 травня 2018 року по 28 лютого 2022 року та з 01 травня 2022 року по 30 червня 2022 року, який складає 3 роки 11 місяців 9 днів;
зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, період роботи з 23 травня 2018 року по 28 лютого 2022 року та з 01 травня 2022 року по 30 червня 2022 року, який складає 3 роки 11 місяців 9 днів з 29 січня 2024 року;
зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити та виплачувати  пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 на підставі п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №046150011745 від 06 лютого 2024 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, періоду роботи в Приватному підприємстві виробничому об`єднанні «УКРПРОМСЕРВІС» з 23 травня 2018 року по 28 лютого 2022 року та з 01 травня 2022 року по 30 червня 2022 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, періоди роботи в Приватному підприємстві виробничому об`єднанні «УКРПРОМСЕРВІС» з 23 травня 2018 року по 28 лютого 2022 року та з 01 травня 2022 року по 30 червня 2022 року.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення в частині відмови у задоволенні позову про зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію на пільгових умовах за списком № 2 на підставі п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 29 січня 2024 року, ухваливши в цій частині нове рішення про задоволення цих позовних вимог.
Вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, адже на момент подання заяви про призначення пенсії позивач досяг віку 56 років, страховий стаж становить 35 років 09 місяців 03 дні при необхідному 30 років, в тому числі пільговий стаж – 11 років 02 місяці 30 днів, що дає право на зменшення пенсійного віку, а він набув право на призначення цього виду пенсії, тому є неправильним висновок суду  першої інстанції про відмову у задоволенні таких позовних вимог.
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена частково.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуло ГУ ПФУ в Чернігівській області.
Рішенням від 06 лютого 2024 року №046150011745 ГУ ПФУ в Чернігівській області відмовило позивачу у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з підстав відсутності у позивача необхідного пільгового стажу.
В обґрунтування прийнятого рішення зазначено, що до пільгового стажу (Список №2) не зараховано періоди відповідно до довідки від 14.09.2022 № 14, оскільки у довідці не зазначено підрозділ та пункт відповідно до Переліку робочих місць виробництв, робіт, професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах. У Переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, працівникам, яким підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах, посада «монтажник устаткування металургійних заводів 5 розряду» відсутня. Надані накази про результати атестації робочих місць та Переліки робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад до них завірені підписом особи, посада якої не зазначена.
Страховий стаж позивача на момент звернення за призначенням пенсії становить 35 років 09 місяців 03 дні, пільговий стаж складає 7 років 3 місяці 21 день.
До пільгового стажу (Список №2) не зараховано періоди відповідно до довідки від 14.09.2022 №14, оскільки у довідці не зазначено підрозділ та пункт відповідно до Переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах.
В трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 вказано відомості про спірні періоди роботи: з 23.05.2018 по 30.06.2022 на посаді монтажника устаткування металургійних заводів 5 розряду.
Згідно з даними довідки Приватного підприємства виробничого об`єднання «УКРПРОМСЕРВІС» про підтвердження наявності трудового стажу для надання пенсії при відсутності трудової книжки та відповідних записів в ній від 14.09.2022 №14 ОСОБА_1 за період з 23.05.2018 по 28.02.2022 та з 01.05.2022 по 30.06.2022 виконував монтаж металевих конструкцій та устаткування за професією монтажник устаткування металургійних заводів 5 розряду, що відповідає Списку 2 розділу III постанови Кабінету Міністрів України №461 від 24.03.2016.
Довідка видана, в тому числі, на підставі первинної атестації робочих місць (наказ №2-а від 25.11.1999; атестації робочих місць (наказ №24-А від 10.10.2003, наказ №62-А від 10.10.2008, наказ №54-А від 10.10.2013, наказ №57-А від 14.09.2018 та наказ №103-А від 08.07.2020).
Відповідно до довідки від 14.09.2022 №14 стаж роботи позивача у шкідливих умовах праці з 23.05.2018 по 28.02.2022 та з 01.05.2022 по 30.06.2022 складає 3 роки 11 місяців 09 днів.
З наданої форми PC-право вбачається, що періоди роботи з 23.05.2018 по 28.02.2022 та з 01.05.2022 по 30.06.2022 на посаді монтажника устаткування металургійних заводів 5-го розряду у Приватному підприємстві виробничому об`єднані «УКРПРОМСЕРВІС» враховано до страхового стажу, проте, не враховано до пільгового.
Враховуючи, що позивач має відповідні записи у трудовій книжці та в уточнюючій довідці щодо спірних періодів роботи, суд першої інстанції вважав, що ці записи є належними та допустимими доказами на підтвердження його страхового стажу.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що у відповідача відсутні підстави не враховувати до пільгового стажу позивача зазначені у довідці періоди роботи з 23.05.2018 по 28.02.2022 та з 01.05.2022 по 30.06.2022, оскільки у Переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, які затверджено наказами від 10.10.2013 №54-А та від 14.09.2018 №57-А, зазначена посада «Монтажник устаткування металургійних заводів», а враховуючи п`ятирічний строк дії атестації, проведена на підставі наказів від 10.10.2013 №54-А та від 14.09.2018 №57-А атестація чинна з 10.10.2013 по 15.09.2023, що охоплює спірний період роботи позивача за Списком №2 з 23.05.2018 по 28.02.2022 та з 01.05.2022 по 30.06.2022.
Відповідно до наказу №54-А від 10.10.2013 року та наказ №57-А від 14.09.2018 року «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення прав робітників на пільгове пенсійне забезпечення, інші пільги і компенсації, передбачені чинним законодавством», яким затверджено Переліки робочих місць, професій та посад, працівникам яких підтверджено право на пільгову пенсію за віком згідно за Списком №2, в затверджених наказами Переліках міститься посада позивача «монтажник устаткування металургійних заводів 5 розряду».
Тому суд першої інстанції дійшов вважав, що посада позивача «монтажник устаткування металургійних заводів 5 розряду» належним чином атестована, а тому періоди з 23.05.2018 по 28.02.2022 та з 01.05.2022 по 30.06.2022 мають бути зараховані до пільгового стажу позивача.
Щодо доводів про те, що довідка від 14.09.2022 №14 не містить інформації про підрозділ та пункт відповідно до Переліку робочих місць, професій та посад, працівникам яких підтверджено право на пільгову пенсію за віком згідно за Списком №2, суд першої інстанції вказав, що ці твердження є необґрунтованими, оскільки довідка містила всю необхідну інформацію для визначення періоду пільгового стажу позивача та віднесення виконуваної роботи до тієї, що визначена Списком №2 розділу III постанови Кабінету Міністрів України №461 від 24.03.2016.
Щодо не зазначення посади особи, що завірила підписом накази про результати атестації робочих місць та Переліки робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, суд першої інстанції вказав, що ця обставина сама по собі не може підставою для відмови у зарахуванні спірних періодів роботи до пільгового стажу позивача.
Враховуючи те, що трудова книжка позивача, а також довідка Приватного підприємства виробничого об`єднання «УКРПРОМСЕРВІС» від 14.09.2022 №14, накази про атестацію робочих місць містять всі необхідні відомості про трудову діяльність позивача, суд першої інстанції дійшов висновку, що ГУ ПФУ в Чернігівській області протиправно не враховано до пільгового стажу періоди роботи позивача з 23.05.2018 по 28.02.2022 та з 01.05.2022 по 30.06.2022, тому суд першої інстанції зобов`язав ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи з 23.05.2018 по 28.02.2022 та з 01.05.2022 по 30.06.2022.
Судом першої інстанції зауважено, що пільговий стаж позивача за періоди роботи з 23.05.2018 по 28.02.2022 та з 01.05.2022 по 30.06.2022 становить 3 роки 11 місяців 9 днів.
Зі змісту оскаржуваного рішення пенсійного органу позивач мав страховий стаж роботи на пільгових умовах за Списком № 2 на момент звернення за призначенням пенсії - 7 років 03 місяці 21 день.
Враховуючи те, що до пільгового стажу позивача підлягає зарахуванню періоди роботи з 23.05.2018 по 28.02.2022 та з 01.05.2022 по 30.06.2022, які становлять 3 роки 11 місяців 9 днів, суд першої інстанції вказав, що пільговий стаж позивача складає лише 11 років 02 місяці 30 днів (з необхідних 12 років 6 місяців), що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах.
Враховуючи недостатність пільгового стажу позивача (11 років 02 місяці 30 днів з необхідних 12 років 6 місяців), суд першої інстанції вважав необґрунтованими вимоги позивача про зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити і виплатити йому з 29.01.2024 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Позивачем оскаржене рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про зобов`язання призначити пенсію. 
Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає висновки суду першої інстанції, які слугували підставою для відмови у задоволенні вимог про зобов`язання призначити пенсію, не в повній мірі обґрунтованими, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_1 29 січня 2024 року звернувся до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 17).
Рішення ГУ ПФУ в Чернігівській області, яким заява позивача розглянута за принципом екстериторіальності, від 06 лютого 2024 року № 046150011745 відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах за списком № 2 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу (а.с. 100).
В рішення вказано, що страховий стаж особи становить 35 років 9 місяців 3 дні, за доданими документами до страхового стажу зараховані всі періоди.
Пільговий стаж складає 7 років 3 місяці 21 день.
До пільгового стажу за списком № 2 не зараховані періоди відповідно до довідки від 14 вересня 2022 року № 14, оскільки в довідці не зазначено підрозділ та пункт відповідно до переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах.
До наказу «Про результати атестації робочих місць за умов праці для визначення права робітників на пільгове пенсійне забезпечення, інші пільги та компенсації, передбачені діючим законодавством» від 08 липня 2020 року № 103-А, оскільки у переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах, посада «монтажник устаткування металургійних заводів 5 розряду» відсутня.
Надані накази про результати атестації робочих місць та переліки робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад до них завірені підписом особи, посада якої не зазначена.
Трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 містить записи про період роботи з 23 травня 2018 року по 30 червня 2022 року на посаді монтажника устаткування металургійних заводів 5 розряду в Приватному підприємстві виробниче об`єднання «Укрпромсервіс» (а.с. 12-16, записи 38, 39).
Відповідно до довідки Приватного підприємства виробниче об`єднання «Укрпромсервіс» про підтвердження наявності трудового стажу для надання пенсії при відсутності трудової книжки та відповідних записів в ній від 14 вересня 2022 року №14 (а.с. 18) ОСОБА_1 з 23 травня 2018 року працює повний робочий день в ППВО «Укрпромсервіс» у шкідливих умовах праці: за період з 23 травня 2018 року по 28 лютого 2022 року та з 01 травня 2022 року по 30 червня 2022 року виконував монтаж металевих конструкцій та устаткування за професією монтажник устаткування металургійних заводів 5 розряду, що відповідає Списку 2 розділу III постанови Кабінету Міністрів України №461 від 24.03.2016.
Підстава видачі: особова картка, відомість нарахування заробітної плати, накази по підприємству, первинна атестація робочих місць (наказ № 2-А від 25.11.1999 р.), атестація робочих місць (наказ № 24-А від 10.10.2003 р., наказ № 62-А від 10.10.2008 р., наказ № 54-А від 10.10.2013 р., наказ № 57-А від 14.09.2018 р., наказ № 103-А від 08.07.2020 р.)Ю технологічний процес.
У довідці вказано, що стаж роботи позивача у шкідливих умовах праці з 23.05.2018 р. по 28.02.2022 р. та з 01.05.2022 р. по 30.06.2022 р. складає 3 роки 11 місяців 09 днів.
У розрахунку стажу форми PC-право (а.с. 11) вказано, що періоди роботи з 23.05.2018 р. по 28.02.2022 р. та з 01.05.2022 р. по 30.06.2022 р. на посаді монтажника устаткування металургійних заводів 5-го розряду у Приватному підприємстві виробничому об`єднанні «Укрпромсервіс» враховано до страхового стажу, проте, не враховано до пільгового.
Спірним під час апеляційного перегляду справи, виходячи з вимог апеляційної скарги позивача, є наявність підстав для зобов`язання орган Пенсійного фонду призначити позивачу пенсію.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно зі статтею 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV), який набрав чинності 01 січня 2004 року.
Питання призначення пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників регулюється статтею 114 Закону № 1058-IV.
Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
Відтак, необхідною умовою призначення пільгової пенсії на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV є наявність відповідного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці (12 років 6 місяців).
При цьому пенсія зі зниженням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, може бути призначення у разі наявності у особи не менше половину стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці із розрахунку за кожні 2 роки 6 місяців такого стажу на 1 рік.
За визначенням, наведеним у статті  1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Статтею 24 Закону № 1058-IV визначені періоди, з яких складається страховий стаж.
Частиною першої статті 24 цього Закону встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
За положеннями частини третьої цієї статті страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. 
Відповідно до статі 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
Судом першої інстанції зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу позивача за списком № 2 період роботи в ППВО «Укрпромсервіс» з 23 травня 2018 року по 28 лютого 2022 року та з 01 травня 2022 року по 30 червня 2022 року, тобто 3 роки 11 місяців 9 днів.
В цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржене, тому в апеляційному порядку не переглядається. 
Виходячи зі змісту розрахунку стажу позивача форми РС-право та рішення про відмову у призначенні пенсії, до пільгового стажу органом Пенсійного фонду зараховано 7 років 03 місяці 21 день, тобто пільговий стаж позивача за списком № 2 становить 11 років 02 місяці 30 днів з необхідних 12 років 6 місяців, тому висновок суду першої інстанції про те, що такий розмір пільгового стажу за списком № 2 є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах, є обґрунтованим. 
Позивач в апеляційній скарзі зауважив, що наявність такого пільгового стажу дає йому право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.
Як зазначено вище, саме до повноважень органу Пенсійного фонду належить питання обчислення страхового стажу (частина друга статті 24 Закону № 1058-IV).
Враховуючи те, що суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зарахування до пільгового стажу певних періодів трудової діяльності, саме територіальний орган Пенсійного фонду має розглянути питання обчислення пільгового стажу позивача з врахуванням зазначених періодів, а також здійснити розрахунок такого пільгового стажу для цілей призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.
Частиною четвертою статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Оскільки суд позбавлений компетенції з обчислення пільгового стажу, що унеможливлює висновок про достатність такого стажу для призначення пільгової пенсії або пенсії зі зниженням пенсійного віку, суд зобов`язує орган Пенсійного фонду повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Разом з тим, суд визнає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що належним органом, який має зарахувати спірні періоди до пільгового стажу, є ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.
Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).
При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - постанова № 25-1).
Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі постанови № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.
Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.
Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Згідно з пунктом 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Пунктом 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Положеннями пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Аналіз наведених вище положень Порядку № 22-1 свідчить про наступне:
- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;
- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);
- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.
Враховуючи вимоги Порядку № 22-1, органом, що приймав рішення за заявою позивача про призначення пенсії, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.
Отже, з огляду на пункти 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у правовідносинах щодо призначення позивачу пенсії є Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову у її призначенні.
Таким чином, саме ГУ ПФУ в Чернігівській області має здійснити зарахування спірних періодів до пільгового стажу позивача та здійснити повторний розгляд заяви позивача.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішень, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача.
Отже, в цій частині рішення суду першої інстанції має бути змінено.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Оскільки суд дійшов висновку про передчасність висновку суду першої інстанції про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в цій частині із прийняттям нового рішення про часткове задоволення цієї частини позовних вимог.
В іншій частині позовних вимог судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав скасування рішення в цій частині не вбачається.
Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, встановлених цим пунктом, крім випадків, передбачених цим пунктом. 
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року в справі № 160/19193/24 задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 16 вересня 2024 року в справі № 160/19193/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог.
Ухвалити в цій частині нове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про зобов`язання призначити та виплачувати  пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 на підставі п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 на підставі п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В абзаці четвертому резолютивної частини рішення словосполучення «Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місце знаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ідентифікаційний код: 21910427)» замінити словосполученням «Головне управління Пенсійного фонду в Чернігівській області (ЄДРПОУ 21390940, вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, 14005)».
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 04 грудня 2024 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Повне судове рішення складено 04 грудня 2024 року. 
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов