УХВАЛА

18 жовтня 2024 року
м. Київ

справа №240/4012/24
адміністративне провадження №К/990/37150/24
Верховний Суд в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Стародуба О.П., суддів - Єзерова А.А., Кравчука В.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02.04.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2024 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність - Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області, щодо не нарахування та невиплати з 13.09.2023 пенсії по інвалідності, інвалідність яка пов`язана з аварією на ЧАЕС у розмірі, визначеному частиною 3 статтею 54 Закону України від 28.02.1991№796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Житомирській області провести з 13.09.2023 нарахування та виплату пенсії по інвалідності, інвалідність яка пов`язана з впливом аварії на ЧАЕС, у розмірі, визначеному частиною З статтею 54 Закону №796-XI, як інваліду 3 групи, що дорівнює 8 (вісім) мінімальних пенсій за віком щомісячно (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02.04.2024, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2024, у задоволенні позову відмовлено. 
27.09.2024 до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах подана касаційна скарга.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно з частиною 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Відповідно до пункту 2 частини 5 cтатті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню  судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
З матеріалів касаційної скарги вбачається, що позивачем не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Обґрунтовуючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження позивач обмежився наведенням лише передбачених частиною 5 статті 328 КАС України виключних підстав касаційного оскарження, за яких допускається касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності.
Наявність передбачених частиною 4 статті 328 КАС України підстав касаційного оскарження судових рішень, скаржником не зазначено.
Таким чином, позивачу необхідно уточнити підстави, на яких подається касаційна скарга, з зазначенням підстав для оскарження судових рішень в касаційному порядку, передбачених частиною 4 статті 328  КАС України. 
За таких обставин, відповідно до статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з встановленням скаржнику строку для уточнення підстав касаційного оскарження судових рішень.
Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України, 
у х в а л и в: 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02.04.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2024 у справі №240/4012/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.
Встановити скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
У разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.

Судді 

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук