Справа № 461/3037/24                                Головуючий у 1 інстанції: Кротова О. Б. 
Провадження № 22-ц/811/1759/24                 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

       30 вересня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді: Ванівського О.М.
суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 травня 2024 року у справ за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Якимів Надія Богданівна, про стягнення недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування за законом, -

                                       ВСТАНОВИВ:

       В квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Якимів Надія Богданівна, у якому просила стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , недоотриману суму пенсії у розмірі 53667,13 грн., стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
       В обґрунтування позовних вимог покликалась на те, що ОСОБА_2 перебував на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 04.10.2021 рішенням Львівського окружного адміністративного суду по справі №380/11825/21 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 на підставі Довідки від 16.06.2021 №1753 про розмір грошового забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, передбаченого статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХП, положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704 згідно з Довідкою державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» від 16.06.2021 №1753 з урахуванням раніше виплачених сум; стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 908 грн. Головне управління ПФУ у Львівській області рішення суду не оскаржувало та листом №1300-5203-8/44644 від 27.05.2022 повідомило ОСОБА_2 про те, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 по справі №380/11825/21 виконано та здійснено перерахунок його пенсії. Доплата до пенсії ОСОБА_2 на виконання вказаного рішення суду за період з 01.04.2019 по 31.03.2022 з Автоматизованої системи розрахунку пенсій згідно розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії від 23.03.2022 за пенсійною справою №9112037 за дорученням №Д9112037/12 складає в сумі 53667,13 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Якимів Н.Б. було відкрито спадкову справу №51/2023 після смерті ОСОБА_2 та встановлено, що єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину, є мати померлого - ОСОБА_1 . Також, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Якимів Н.Б. зверталася до ГУ ПФУ у Львівській області із запитом про розмір недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 . У відповідь, ГУ ПФУ у Львівській області листом №1300-5505-8/55792 від 08.04.2023 повідомило нотаріуса, що у ОСОБА_2 відсутня недоотримана пенсія. Крім того ГУ ПФУ у Львівській області повідомило, що частина пенсії може бути виплачена за умови покладанням судом зобов`язань в частині виплати пенсії, яка була нарахована померлому. Як наслідок, нотаріусом не було видано позивачу свідоцтва про право на спадщину у частині недоотриманої пенсії спадкодавця. Вважає відмову ГУ ПФУ у Львівській області здійснити нарахування та виплату недорахованої та невиплаченої пенсії ОСОБА_2 на користь спадкоємця - ОСОБА_1 порушенням права на спадкування, що прямо суперечить нормам чинного законодавства. У зв`язку з наведеним, просила позов задоволити.
       Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 07 травня 2024 року позов задоволено.
       Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , недоотриману пенсію у розмірі 53667,13 грн. (п`ятдесят три тисячі шістсот шістдесят сім гривень тринадцять копійок).
       Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 1211,20 грн. (одну тисячу одинадцять гривень двадцять копійок) судового збору.
       Рішення суду оскаржило Головне управління пенсійного фонду України в Львівській області, подавши апеляційну скаргу.
       Не погоджується з оскаржуваним судовим рішенням.
       Вказує, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 року Головним управлінням виконано. Здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення. ОСОБА_2 до суду із позовом про стягнення недоплаченої суми пенсії, тим паче в розмірі 53667,13 грн. не звертався.
       Зазначає, що виплата коштів, нарахованих на виконання рішення суду, буде здійснена після виділення відповідних коштів з Державного бюджету України.
        ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. Позивачка із заявою щодо виплати їй, як спадкоємиці недоотриманої доплати до пенсії померлого в ГУ ПФУ не зверталась.
       Окрім цього, вказує, що у разі переходу до осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до ч.3 ст. 61 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
       Також зазначає, що стягнення з територіального органу Пенсійного фонду України коштів, які знаходяться на його рахунках, але призначених для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування Головного управління Пенсійного фонду, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанести необмеженій кількості осіб.
       Просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким в позові відмовити.
       Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
       Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
       Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі "Axen v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "VarelaAssalinocontrelePortugal", заява № 64336/01).
       Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
       Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
       Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
       Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
       Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
       Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
       Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
       Перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступного.
       Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
       В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
       Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.
       Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
       Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із нарахованої, але неотриманої доплати до пенсії за період з 01.04.2019 по 31.03.2022, розмір якої згідно розрахунку Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області становить 53667,13 грн.Позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після померлого сина ОСОБА_2 . З огляду на викладені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
       Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.
       Встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 у справі №380/11825/21, яке набрало законної сили, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки від 16.06.2021 №1753 про розмір грошового забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, передбаченого статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII, положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704 згідно з довідкою державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» від 16.06.2021 №1753 з урахуванням раніше виплачених сум.
       Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області листом від 27.05.2022 №1300-5203-8/44644 повідомило ОСОБА_2 про те, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 по справі №380/11825/21 виконано та здійснено перерахунок його пенсії. Доплата до пенсії ОСОБА_2 на виконання вказаного рішення суду за період з 01.04.2019 по 31.03.2022 з Автоматизованої системи розрахунку пенсій згідно розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії від 23.03.2022 за пенсійною справою №9112037 складає в сумі 53667,13 грн.
        ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 19.07.2023.
       Відповідно до копії свідоцтва про народження № НОМЕР_2 , виданого 01.04.1963, ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 .
       Згідно листа приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Якимів Н.Б. від 23.01.2024 22/02-14, встановлено, що останньою було відкрито спадкову справу№51/2023 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину, є мати померлого – ОСОБА_1 
       27 березня 2024 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Якимів Н.Б. звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із запитом про надання інформації щодо наявності чи відсутності невиплачених пенсійних виплат на ім`я ОСОБА_2 та їх розмір.
       У відповідь на вищевказаний запит, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області надано відповідь від 08.04.2024 №1300-5505-8/55792 про те, що пенсія за липень 2023 року ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , перерахована у філію - Львівське обласне управління AT «Ощадбанк», враховуючи вищезазначене, недоотримана пенсія ОСОБА_2 відсутня.
       Частиною 1 ст. 2 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
       Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Приписами ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
       Статтею 16 ЦК України визначено, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та таке інше.
       Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
       На підставі частин 1-3 статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
       Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.
       У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
       За змістом статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
       Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
       З огляду на положення статей 1218, 1219, 1227 ЦК України спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку.
       Положення частини 3 статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положеннями частини 1 статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», де вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.
       Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. 
       Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону № 2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
       Лише у разі відсутності у померлого пенсіонера з числа військовослужбовців (інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ) членів сім`ї, які належать до кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, або у випадку, коли вказані особи у межах визначених законом строку не звернулися за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя, стають спадковими.
       Отже, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із нарахованої, але неотриманої доплати до пенсії, розмір якої становить 53667,13 грн.
       Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги, яка у строк, передбачений статтею 1270 ЦК України, прийняла спадщину після померлого сина.
       Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
       Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. 
Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:

       апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Львівській області – залишити без задоволення.
       Рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 травня 2024 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повний текст постанови складено 30 вересня 2024 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

                                                                Шеремета Н.О.