ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/503/24 Справа № 707/2141/24 Категорія: ст.130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Морозов В. В.   Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю правопорушника ОСОБА_1 та захисника Короля О.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника в інтересах  ОСОБА_1 на постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 22.08.2024 року, якою  
          ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та одного року позбавлення права керування транспортними засобами. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

в с т а н о в и в :

  Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 26 липня 2024 року о 18 годині 35 хвилин в с. Байбузи Черкаського району Черкаської області по вул. Пархоменка, керував автомобілем марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, результат тесту № 2884 - 0,42 %о, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
           Постановою судді Черкаського районного суду Черкаської області від 22.08.2024 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та одного року позбавлення права керування транспортними засобами. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.
           Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник в інтересах правопорушника ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить:
          1. Поновити строк подання апеляційної скарги.
          2. Скасувати постанову Черкаського районного суду від 22.08.2024 про
притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130
КУпАП та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу
правопорушення.
          Вважає, що вказана постанова винесена з порушенням норм процесуального права, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, неповнотою судового розгляду, а тому є незаконною та необгрунтованою.
Вказує, що в суді першої інстанції ним зверталася увагу на те, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 пояснив, що алкогольних напоїв не вживав. А також додав, що вживав лікарські засоби, а саме «Барбовал».
До того ж, у протоколі про адміністративне правопорушення, у розділі пояснення ОСОБА_1 зазначив: «вживав ліки».
Однак, працівники поліції взагалі не звертали на це увагу, хоча й не заперечували той факт, що вживання даних ліків незадовго до огляду може вплинути на результати тесту.
Факт вживання ліків має суттєве значення для об`єктивного розгляду справи.
Сам факт того, що ОСОБА_1 не заперечував, що на приладі висвітився показник 0,42 проміле, не свідчить про його згоду з результатами огляду. Оскільки заперечувати очевидний факт, не було сенсу.
Однак, останній, пройшовши огляд, побачивши результат тесту, заперечив, як факт вживання алкогольних засобів, так і повідомив про вживання ліків, що свідчить про наявність в останнього заперечень щодо результатів огляду.
Крім того, не роз`яснено право мати захисника, який у даному випадку б, обов`язково наполягав на огляді ОСОБА_1 у медичному закладі, де стан сп`яніння, був би спростований.
З метою підготовки до захисту прав та законних інтересів ОСОБА_1 ним направлено ряд адвокатських запитів, відповідь на які на даний час, не отримано. Вказане не дає можливості, належним чином підготовити та обгрунтувати апеляційну скаргу у 10 денний термін з моменту проголошення постанови, тому просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 22.08.2024.

          Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та  пояснення захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

         Перевіривши матеріали адміністративної справи, визначивши причину з якої пропущено процесуальний строк поважною, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації права на апеляційне оскарження та положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, вважаю необхідним поновити захиснику Королю О.А., що діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 22.08.2024.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 , 26 липня 2024 року о 18 годині 35 хвилин в с. Байбузи Черкаського району Черкаської області по вул. Пархоменка, керував автомобілем марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, результат тесту № 2884 - 0,42 %о, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:
-  даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 001954 від 26.07.2024 року, де зазначено, що ОСОБА_1 , 26 липня 2024 року о 18 годині 35 хвилин в с. Байбузи Черкаського району Черкаської області по вул. Пархоменка, керував автомобілем марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, результат тесту № 2884 - 0,42 %о, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. (а.с.1);
-    даними  роздруківки приладу «Драгер» від 26.07.2024 року, щодо гр. ОСОБА_1 , з результатом 0,42% проміле.(а.с.2);
-  даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 26.07.2024 року, де зазначено, що у гр. ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: характерний запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, результат огляду 0,42% проміле.(а.с.3);
-    даними направленням на огляд водія транспортного засобу водіїв з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, щодо ОСОБА_1 ,  де зазначено, що останній мав ознаки алкогольного сп`яніння,  а саме: характерний запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження освідування в медичному закладі водій відмовився.(а.с.4);
-    даними копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії ББА № 192106 від 26.07.2024 року, де зазначено, що 26.07.2024 року гр. ОСОБА_1 в с. Байбузи Черкаського району Черкаської області по вул. Пархоменка, керував автомобілем марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 та не користувався ременем безпеки, чим порушив ч. 5 ст. 121 КУпАП.(а.с.5);
-     даними відеозапису  від 26.07.2024 року на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинка, проходження освідування на місці зупинки на стан сп`яніння та встановлення позитивного результату стану алкогольного сп`яніння.(а.с.8).
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п.2.9 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, та не звільняють його від відповідальності за скоєне.
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну  постанову щодо ОСОБА_1 у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права., є необґрунтованим та спростовуються даними відеозапису.
Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 001954 від 26.07.2024 року,    даними роздруківки приладу «Драгер» від 26.07.2024 року, щодо гр. ОСОБА_1 , з результатом 0,42% проміле,  даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 26.07.2024 року, даними направленням на огляд водія транспортного засобу водіїв з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знищують увагу та швидкість реакції, щодо ОСОБА_1 ,  даними копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії ББА № 192106 від 26.07.2024 року,  даними відеозапису  від 26.07.2024 року на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинка, проходження освідування на місці зупинки на стан сп`яніння та встановлення позитивного результату стану алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції 26 липня 2024 року о 18 годині 35 хвилин, та поліцейськими запропоновано водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер, на що він погодився. Результат показав 0,42 % проміле. На водія було складено адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції вважає, що відеозаписи є повними та вичерпно інформативними, носять безсторонній характер, позбавлені упередження та суб`єктивного ставлення і надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-УІІІ поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.
Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст.251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням чинного законодавства, є необґрунтованими.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 001954  від 26.07.2024 року вбачається, що  ОСОБА_1 власноручно поставив підписи в графах особи, відповідно до якої складався протокол про адміністративне правопорушення,  передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та в цілому зі змістом протоколу він був ознайомлений, про що власноручно в протоколі написав та поставив свій підпис.
Крім того, ОСОБА_1 будь-яких зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та про невідповідність внесених до протоколу даних не заявляв.
Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 001954 від 26.07.2024 року  відносно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - працівником поліції із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою, що оформила протокол та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
Доводи апеляції про нероз`яснення прав та порушення права на захист є необґрунтованим. Так, з адмінпротокола вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснені його права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України і останній поставив свій підпис в протоколі.
Доводи про порушення працівниками поліції «Інструкції», так як ОСОБА_1 заперечив на місці результат тесту, а працівник поліції не запропонував йому пройти огляд в медичному закладі, є також необґрунтованими.
З відео вбачається, що ОСОБА_1 не заперечив результати тесту на місці зупинки транспортного засобу, а заперечив факт вживання алкоголю.
Доводи апеляції про те, що направлення ОСОБА_1 на огляд є недопустимим доказом, є необґрунтованими. Так, дійсно в даному направленні відсутня дата, але це не свідчить про беззаперечну недопустимість доказу, так як з матеріалів справи вбачається, що подія відбулась 26.07.2024, тому суд першої інстанції правильно прийняв цей документ, як складений саме 26.07.2024.
Показання правопорушника ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 в частині того, що перед тим, як сісти за кермо транспортного засобу ОСОБА_1 вживав ліки на спиртовій основі, суд апеляційної інстанції вважає неправдивими та направленими на уникнення ОСОБА_1 від відповідальності за скоєне.
Так, з наявного відео вбачається, що на запитання працівника поліції ОСОБА_1 вказує, що пив тільки каву, а вже потім його дружина (свідок по справі) задає ОСОБА_1 запитання, чи вживав він ліки?, на що ОСОБА_1 відповідає, що вживав.
Крім того з урахуванням руху ОСОБА_1 на транспортному засобі до зупинки працівниками поліції, спілкування з працівниками поліції, можна зробити висновок, що до продуття приладу «Драгер», пройшов час більший ніж 20 хвилин, тому доводи апеляції з цього приводу також є необґрунтованими.
  Інші доводи апелянта щодо невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення спростовуються дослідженими в судових засіданнях доказами у справі, та спрямовані на уникнення відповідальності.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що відео наявне в матеріалах справи є допустимим та належним доказом.
За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доводиться поза розумним сумнівом дослідженими в судовому засіданні доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю взаємоузгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.
Суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вказаного вище висновку.
При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 22.08.2024  року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП
п о с т а н о в и в :

           Поновити захиснику в інтересах  ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 22.08.2024 року.
           Постанову судді Черкаського районного суду Черкаської області від 22.08.2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
            Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.  

Суддя                                                                                              І.А. Поєдинок