Справа № 944/6480/23                                 Головуючий у 1 інстанції: Колтун Ю.М. 
Провадження № 33/811/1550/24                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       15 листопада 2024 року ьвівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю захисника – адвоката Курко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Курко Віталія Михайловича на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 30 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять ) грн. 60 коп. 
Згідно з постановою судді, 09.10.2023 о 01 год. 11 хв. водій ОСОБА_1 в с.Залужжя вул.Шевченка,1а, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість, зіниці очей звужені та не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, водій відмовився, у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Курко В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що працівники поліції не надали в розпорядження суду жодних безуперечних доказів керування ОСОБА_2 автомобілем. 
Крім цього, не залучено до складання протоколу свідків, з відеозапису відсутня інформація про ознайомлення з правами ОСОБА_1 , протоколу йому не зачитано.
Звертає увагу на те, що в долученому до матеріалів справи акті на стан алкогольного сп`яніння вбачається, що він проводився поліцейськими на місці без присутності двох свідків, в акті не заповнено всі графи, копію акту ОСОБА_1 не вручено. 
Зазначає, що відеозапис не повний, не зрозуміло з якого пристрою велась зйомка.
У судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час, дату і місце судового засідання не з`явився. Натомість захисник – адвокат Курко В.М. не заперечив про розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .
Заслухавши захисника – адвоката Курко В.М., який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 09.10.2024 серії ААД№ 016990, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки, окрім іншого, протокол містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій, в ньому вказані ознаки наркотичного сп`яніння, які були виявлені поліцейським у ОСОБА_1 , та дії водія щодо ухилення від огляду, є вказівка на порушення вимог п. 2.5 ПДР та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП; протокол містить і відмітку про роз`яснення ОСОБА_1 положення ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а також повідомлено про розгляд справи в Яворівському районному суді Львівської області. Вказаний протокол про адміністративне правопорушення власноручно підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, що свідчить про його ознайомленням зі змістом його звинувачення. У письмових поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення зазначено: «Я ОСОБА_1 незгідний з висновками автоінспектора та з його обвинуваченням. Не пройшов огляд у зв`язку з службовою необхідністю»;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.10.2023 до Яворівської ЦРЛ, зі змісту якого встановлено, що у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 , виявлені ознаки сп`яніння: зіниці очей звужені та не реагують на світло, неприродна блідість;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з результатами якого ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився;
- рапортом поліцейського ВРПП Яворівського РПП ГУ НП у Львівській області А.Линди від 09.10.2023, який за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області про законність своїх дій. Разом з тим, дані вищевказаного рапорту працівника поліції повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовного дій працівника поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення;
- відеозаписами на DVD-R диску з нагрудних камер спостереження працівників поліції.
Визнаючи винним та накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України. 
З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Перевіряючи доводи апелянта про те, що працівники поліції не надали в розпорядження суду жодних доказів керування ОСОБА_2 автомобілем, то апеляційний суд вважає такі доводи необґрунтованими, та погоджується з доводами суду першої інстанції про те, що як вбачається з відомостей наданого працівниками поліції відеозапису, то 09.10.2023 о 01 год. 11 хв. (під час комендантської години) поліцейським, який рухаються службовим автомобілем, було надано водію сигнал про зупинку. Водій на закону вимогу поліцейського зупинився та залишив місце водія автомобіля. Надалі поліцейський роз`яснює водію його права, проводить огляд водія та повідомляє останньому про виявлені в нього ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема: зіниці очей звужені і не реагують на світло, неприродна блідість та висуває водію вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, при цьому, роз`яснює водієві його право пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Крім того, водієві було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду, проте ОСОБА_1 від проходження огляду відмовляється. Суд звертає увагу на те, що звернення поліцейського про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння було чітким і зрозумілим для сприйняття, а відмова водія була категоричною і такою, яка не ставила під сумнів його твердження. Після чого, були складені матеріали про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Вказані відеозаписи узгоджуються з іншими наявними у справі доказами.
Апеляційний суд наголошує, що в Україні введено режим воєнного стану, який передбачає обмеження прав громадян, зокрема щодо вільного пересування, діє комендантська година і відповідно працівники правоохоронних органів мають забезпечувати громадський порядок, особливо в комендантську годину.
Якщо людина в заборонений час – протягом комендантської години – перебуває на вулиці, то комендантський патруль має право її затримати, перевірити в неї наявність документів, які б давали право на перебування на вулиці, чи підтвердити обставину про відсутність таких документів у даної особи, а також встановити причину порушення комендантської години.
       Крім цього, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що незначна тривалість відеозаписів є тим не менше достатньою для підтвердження фактів, вказаних у протоколі. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення немає жодних даних щодо протиправності дій працівника поліції.
       Доводи апелянта про те, що в долученому до матеріалів справи акті на стан алкогольного сп`яніння вбачається, що він проводився поліцейськими на місці без присутності двох свідків, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки їх присутність є обов`язковою лише у разі неможливості застосування поліцейським технічних засобів відеозапису, що мало місце в цій справі.
Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
       Отже, постанова суду першої інстанції є законна і обґрунтована, підстав для її скасування в частині визнання ОСОБА_2 винним та накладення адміністративного стягнення, наведених в апеляційній скарзі останнього, апеляційний суд не знаходить.
       Водночас, відповідно до п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору, під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України.
       Як вбачається із матеріалів справи,  ОСОБА_2  являється учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії  НОМЕР_2 .
       За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції слід змінити, а саме виключити посилання суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

       Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Курко Віталія Михайловича – задоволити частково. 
       Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 30 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - змінити. 
       Виключити з резолютивної частини постанови посилання суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в розмірі 605 грн 60 коп.
       В іншій частині постанову залишити без змін. 
       Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя          М.Ф.Романюк