ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 р. 	Справа № 480/10927/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Сумського апеляційного  суду  на додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 р. (ухвалене суддею Павлічек В.О.)  по справі № 480/10927/23
за позовом                   ОСОБА_1  
до                  Сумського апеляційного суду                          
про стягнення заробітної плати,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з  адміністративним позовом до Сумського апеляційного суду, в якому, з урахуванням заяви  про уточнення позовних вимог, просив: стягнути з Сумського апеляційного суду на користь ОСОБА_1 недоплачену йому заробітну плату за березень 2022 року в розмірі 14430,12 грн. та середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.04.2022 р. по 31.08.2022 р. в сумі 124224,84 грн., а всього 138654,96 грн.;  стягнути з Сумського апеляційного суду на користь ОСОБА_1 11963,71 грн.  компенсації за 11 днів невикористаної відпустки, 3319,20 грн. недоплаченої компенсації за невикористану відпустку та 9008,37 грн. недоплачених сум за надані відпустки, а всього 24291,28  грн.; стягнути з Сумського апеляційного суду на користь ОСОБА_1 середній заробіток за ввесь час несвоєчасно проведеного розрахунку при звільненні, з 29.07.2023 р. по день винесення рішення суду, але не більше ніж по 29.01.2024 р. в сумі 151949,52 грн.
Рішенням  Сумського окружного адміністративного суду від 05.07.2024 р. позов задоволено частково, а саме:  стягнуто з Сумського апеляційного суду на користь позивача 1980,56 грн. компенсації за невикористані дні відпустки та 3051,72 грн. недоплачених сум за надані відпустки; стягнуто з Сумського апеляційного суду на користь позивача середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні в сумі 4969,12 грн.;  в іншій частині в задоволенні   позовних вимог  відмовлено. 
ОСОБА_1 звернувся до  Сумського окружного адміністративного суду  з заявою про  ухвалення додаткового судового рішення, в якій позивач просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
Додатковим рішенням  Сумського  окружного адміністративного суду від 15.07.2024 р. заяву задоволено, а саме: стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Сумського апеляційного суду  на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 28,09 грн. 
Не погодившись із додатковим рішенням  суду першої  інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати додаткове рішення  Сумського  окружного адміністративного суду від 15.07.2024 р. та ухвалити нове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сумського апеляційного суду  користь позивача суму судового збору в розмірі 858,88  грн. та вирішити питання про стягнення з Сумського апеляційного суду суми судового збору за іншими заявленими та задоволеними вимогами.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме, Кодексу адміністративного судочинства України  та на не відповідність  висновків суду обставинам справи.
Не погодившись із додатковим  рішенням  суду першої  інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати додаткове рішення  Сумського  окружного адміністративного суду від 15.07.2024 р. та прийняти рішення, яким відмовити в задоволенні  заяви позивача  про ухвалення додаткового  рішення. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм  процесуального права, а саме, Кодексу адміністративного судочинства України  та на не відповідність  висновків суду обставинам справи.
Відповідач подав до суду апеляційної інстанції  письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просив відмовити в задоволенні  вимог апеляційної скарги позивача. 
Згідно із ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Стягуючи  на користь позивача  за рахунок бюджетних асигнувань  відповідача суму судового збору у розмірі 28,09 грн., суд першої інстанції  виходив з  часткового задоволення позовних вимог  позивача.
Суд апеляційної  інстанції не погоджується з таким висновком  суду першої інстанції з наступних підстав. 
Відповідно до ч. 1  ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України,  суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення (ч. 2  ст. 252 Кодексу адміністративного суду України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 132 Кодексу адміністративного суду України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. 
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1  ст. 139 Кодексу адміністративного суду України). 
Згідно із  пп. 1  ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,  від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються  позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач  звернувся до суду  з позивними вимогами про  стягнення  з відповідача на його користь   недоплаченої  заробітної плати; середнього заробітку за час вимушеного прогулу; компенсації дні невикористаної відпустки;  недоплаченої компенсації за невикористану відпустку та недоплачених сум за надані відпустки; середнього  заробітку за ввесь час несвоєчасно проведеного розрахунку при звільненні.
Тобто,  відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», позивач  звільнений від сплати судового збору.
Проте, ухвалою Сумського  окружного  адміністративного суду  від 16.10.2023 р. позов ОСОБА_1 залишено без руху та позивачу надано строк для надання доказів  сплати судового збору за вимогу майнового характеру у розмірі 1 відсотка ціни заявленої позовної вимоги або повторного клопотання про звільнення чи відстрочення сплати судового збору з доказами неможливості сплати судового збору.
На виконання  вищевказаної ухвали суду позивачем сплачено  судовий збір в розмірі  858,88  грн., що  підтверджується квитанцією №  0.0.3263535456.1 від 20.10.2023 р. 
Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції  вважає, що оскільки  позивач звільнений від сплати судового  збору, то відсутні підстави для розподілу судових витрат, відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, та для ухвалення додаткового  рішення  про  стягнення  на його користь  сплаченого  судового збору  за подання адміністративного   позову. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Згідно  із п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4  ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у  відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм  матеріального права.
Із  врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає  необхідним  скасувати   додаткове  рішення Сумського  окружного адміністративного суду від 15.07.2024  р. та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні  заяви ОСОБА_1 .
Керуючись ст. ст. 132, 229, 252, 313,  315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
     
ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
          Апеляційну скаргу Сумського апеляційного суду задовольнити
        Додаткове  рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 р. по справі № 480/10927/23 - скасувати. 
          Прийняти постанову, якою відмовити  в задоволенні заяви ОСОБА_1  про ухвалення додаткового рішення  по справі № 480/10927/23.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку  до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк 	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.А. Спаскін