Ухвала     
 
09 грудня 2024 року
м. Київ
 
справа № 755/11824/17
провадження № 61-16025зно24  
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 07 серпня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 липня 2020 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Ухвалою Верховного Суду від 07 серпня 2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 червня 2024 року в частині накладення штрафу у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 липня 2020 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.
 
24 вересня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 07 серпня 2024 року з підстав, передбачених частиною другою статті 423 ЦПК України.
 
Ухвалою Верховного Суду від 26 вересня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 07 серпня 2024 року повернуто.
 
02 грудня 2024 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 07 серпня 2024 року та ухвали Верховного Суду від 26 вересня 2024 року з підстав, передбачених частиною другою статті 423 ЦПК України.
 
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).
 
Рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами (частина перша статті 423 ЦПК України).
 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2020 року по справі № 1121/1717/12-ц (провадження № 61-22788св19) зазначено, що: «ухвалами, якими закінчено розгляд справи, є:
- ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; скасування рішення третейського суду; видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду;
- ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду».
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2020 року по справі № 461/11703/15-ц (провадження № 61-2382св20) вказано, що: 
«перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами підлягають рішення суду першої інстанції (у тому числі заочне або додаткове рішення), ухвалене за будь-яким видом судового провадження, що набрало законної сили, а також рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими вказані рішення місцевих судів було змінено або ухвалено нове рішення.
При цьому, ухвалами, якими закінчено розгляд справи і які можуть бути предметом перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами, є:
- ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; скасування рішення третейського суду; видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду;
- ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду.
Разом із тим, інші ухвали судів не можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, оскільки не відносяться до ухвал, якими закінчено розгляд справи.
Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 127/2-н-439/09 (провадження № 61-18192св18), від 06 березня 2020 року у справі № 1121/1717/12-ц (провадження № 61-22788св19)».
 
Аналіз змісту ухвали Верховного Суду від 07 серпня 2024 року про відмову у відкритті касаційного провадження та ухвали Верховного Суду від 26 вересня 2024 року про повернення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 07 серпня 2024 року свідчить, що вказані ухвали не є ухвалами, якими закінчено розгляд справи. Тому заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 07 серпня 2024 року та ухвали Верховного Суду від 26 вересня 2024 року з підстав, передбачених частиною другою статті 423 ЦПК України, підлягає поверненню.
 
Керуючись статтями 260, 423 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 07 серпня 2024 року та ухвали Верховного Суду від 26 вересня 2024 року повернути.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                     В. І. Крат
 
                                                                                                І. О. Дундар 
 
                                                                                                Є. В. Краснощоков