ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2024 року
м. Київ
справа № 183/1031/20
провадження № 51-421 км 24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання  ОСОБА_4 ,
прокурора                                        ОСОБА_5 ,
захисника                                         ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року у кримінальному провадженні, дані про яке внесені до ЄРДР за № 12019040390001374 за обвинуваченням 
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України (далі - КК).
Короткий зміст ухвалених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Новомосковсього міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2023 року ОСОБА_7 визнано невинуватим та виправдано, у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК за епізодом від 23 жовтня 2019 року.
Крім того, ОСОБА_7 визнано невинуватим та виправдано, у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК за епізодом від 06 листопада 2019 року.
Разом з тим, вказаним вироком ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 263 КК за епізодом від 12 вересня 2019 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Вказаним вироком також вирішено питання щодо судових витрат та долі речових доказів.
Відповідно до вироку ОСОБА_7 , будучи поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 2 Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, маючи передбачений законом дозвіл, придбав боєприпаси у кількості не менше 650 патронів калібру 22 Lr 5,6 мм кільцевого запалення, що виготовлені промисловим способом та придані для стрільби.
Реалізуючи умисел на незаконний збут бойових припасів без передбаченого законом для цього дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, тримаючи при собі 100 патронів калібру 22 Lr 5,6 мм, 12 вересня 2019 року о 12:58 прибув до відділення № 1 ТОВ «Нова пошта», що на вул. Молодіжній, 26 у смт Меліоративне Новомосковського району Дніпропетровської області, та здійснив відправку патронів через поштового оператора, який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_7 , вказавши вартість відправлення у сумі 520 грн та отримав номер товарно-транспортної накладної № 59000447408000.
Вказані бойові припаси ОСОБА_7 надіслав ОСОБА_8 на поштове відділення № 2 ТОВ «Нова пошта», що на вул. Садовій, 124 у м. Синельникове Дніпропетровської області, працівникам якого також не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_7 .
У подальшому, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, 16 вересня 2019 року о 14:28 ОСОБА_7 прибув до поштового відділення № 1 ТОВ «Нова пошта», що на вул. Молодіжній, 26 у смт Меліоративне Новомосковського району Дніпропетровської області, та отримав фінансовий переказ на суму 520 грн за заявою про видачу готівки № 1013510193.
За встановлених фактичних обставин дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК, як збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Водночас, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався у тому, що він 23 жовтня 2019 року о 16:58, реалізуючи умисел на незаконний збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, тримаючи при собі 250 патронів калібру 22 Lr 5,6 мм, 23 жовтня 2019 року о 16:58 прибув до відділення № 1 ТОВ «Нова пошта», що на вул. Молодіжній, 26 у смт Меліоративне Новомосковського району Дніпропетровської області, та здійснив відправку патронів через поштового оператора, який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_7 , вказавши вартість відправлення у сумі 1250 грн та отримав номер товарно-транспортної накладної № 59000457074967.
Вказані бойові припаси ОСОБА_7 надіслав ОСОБА_8 на поштове відділення № 2 ТОВ «Нова пошта», що на вул. Садовій, 124 у м. Синельникове Дніпропетровської області, працівникам якого також не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_7 .
У подальшому, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, 16 вересня 2019 року о 14:28 ОСОБА_7 прибув до поштового відділення № 1 ТОВ «Нова пошта», що на вул. Молодіжній, 26 у смт Меліоративне Новомосковського району Дніпропетровської області, та отримав фінансовий переказ на суму 1250 грн за заявою про видачу готівки № 134524653.
Крім того, ОСОБА_7 реалізуючи умисел на незаконний збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, тримаючи при собі 350 патронів калібру 22 Lr 5,6 мм, 06 листопада 2019 року о 10:30 прибув до відділення № 1 ТОВ «Нова пошта», що на вул. Молодіжній, 26 у смт Меліоративне Новомосковського району Дніпропетровської області, з метою їх відправлення за 1750 грн ОСОБА_8 на поштове відділення № 2 ТОВ «Нова пошта», що на вул. Садовій, 124 у м. Синельникове Дніпропетровської області , працівникам якого також не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_7 .
Однак, ОСОБА_7 не зміг виконати всі дії для доведення до кінця свого злочинного умислу з причини, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишено без задоволення, а вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпровської області від 06 січня 2023 року залишено без змін.
Вимоги, викладені в касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , обґрунтовуючи свої вимоги, вказує про те, що під час судового розгляду не доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_7 , та не спростовано його показання про втрату паспорту, та версію сторони захисту про зацікавленість і провокацію з боку свідка ОСОБА_8 .
Крім того, судом не встановлено належних, допустимих та достовірних доказів винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину.
Зокрема, зазначає про:
-       недостовірність показань свідка ОСОБА_8 оскільки кримінальне провадження не містить жодних відомостей про те, що свідок спілкувався з ОСОБА_7 , як і не містить даних, що ОСОБА_7 надсилав патрони ОСОБА_8 . При цьому свідок у судовому засіданні підтвердив, що ніколи не бачив ОСОБА_7 раніше;
-       матеріали справи не містять доказів отримання патронів ОСОБА_8 , як і не містять доказів отримання ОСОБА_7 грошового переказу;
-       у матеріалах наявні лише копії касових чеків, а не їх оригінали, при цьому вони не є доказом отримання ОСОБА_7 фінансового переказу від ОСОБА_8 , оскільки ОСОБА_7 вказував про втрату свого паспорту;
-       показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є неналежними, оскільки такі не стосуються фабули обвинувачення;
-       заяви про видачу готівки отримані органом досудового розслідування в межах наданого слідчим суддею тимчасового доступу до речей та документів, проте поза межами строку дії ухвали слідчого судді;
-       не підтверджують винуватість ОСОБА_7 відеозаписи з приміщення ТОВ «Нова пошта», оскільки на відеозаписі інше відділення та зображений інший чоловік;
-       витяг з ЄРДР не є доказом у справі;
-       недопустимим доказом є протокол огляду місця події від 14 вересня 2019 року, предметом якого була посилка за товарно-транспортною накладною, оскільки не підтверджує її відправлення саме ОСОБА_7 , а сам огляд проводився у кабінеті слідчого, а не у відділені ТОВ «Нова пошта». Крім того, під час огляду місця події не проводилося опечатування і завірення підписом вилучених в ході огляду предметів;
-       висновок експерта № 7/3.1/631 від 20 вересня 2019 року є недопустимим доказом, оскільки є похідним від огляду місця події, а об`єктом дослідження були вилучені під час огляду місця події предмети;
-       висновок експерта № СЕ-19/104-22/6303-В3 від 30 серпня 2022 року не є належним доказом, оскільки з нього не вбачається підтвердження розмов стосовно придбання патронів;
-       недопустимим доказом є довідка про відпрацювання технічної інформації від 24 січня 2020 року, оскільки така довідка не передбачена кримінальним процесуальним законом.
Таким чином, вказуючи про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду, а кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримати.
Від учасників судового провадження заперечень на касаційну скаргу захисника не надходило.
Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 , діючи в інтересах засудженого ОСОБА_7 , просив задовольнити касаційну скаргу, вирок та ухвалу скасувати, а кримінальне провадження закрити.
Прокурор ОСОБА_5 заперечувала щодо задоволення касаційної скарги захисника, просила оскаржувані судові рішення залишити без зміни.
Інші учасники були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду, у судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення касаційного розгляду до Суду не надходило.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, думку учасників касаційного розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Згідно з положеннями ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у межах касаційної скарги.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
У касаційній скарзі захисник, вказуючи про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду, а кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК.
Зокрема, обґрунтовуючи наведені доводи, захисник посилається на недопустимість показань свідка ОСОБА_8 , відсутність доказів отримання ним патронів, відсутність доказів відправлення ОСОБА_7 посилки, а також отримання грошового переказу у зв`язку із втратою ним паспорту, неналежність показань свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , неналежність висновку експерта від 30 серпня 2022 року, оскільки з нього не вбачається підтвердження розмов стосовно придбання патронів.
Однак, такі доводи захисника не можуть бути предметом касаційного розгляду, оскільки відповідно до вимог ст. 433 КПК суд касаційної інстанції позбавлений можливості здійснювати оцінку здобутих судами першої та апеляційної інстанцій доказів на предмет їх достовірності, встановлювати інші фактичні обставини справи, порівняно з тими, які викладені в судових рішеннях.
З огляду на процесуальні повноваження суду касаційної інстанції, який є судом права, а не факту, під час касаційного розгляду суд має оперувати тими фактичними обставинами та доказовою базою, які встановлені судами попередніх інстанцій, та зобов`язаний перевіряти правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права.
Що ж стосується доводів захисника про те, що винуватість ОСОБА_7 не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, то такі доводи є не аргументованими.
Так, згідно зі ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Стаття 94 КПК передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до вироку, ОСОБА_7 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні не визнав, вказав, що збут патронів до вогнепальної зброї він не здійснював, свідка ОСОБА_8 не знає, з ним ніколи не спілкувався, 06 листопада 2019 року дійсно прибув до відділення ТОВ «Нова пошта», однак для отримання посилки, а не для відправлення. Водночас зауважив, що під час затримання у приміщенні поштового відділення при ньому дійсно були патрони, проте через те, що він мав їхати на тренування по стрільбі.
Оцінюючи такі показання обвинуваченого у сукупності з іншими доказами, суд першої інстанції у вироку зазначив, що сукупність встановлених під час судового розгляду обставин виключає існування іншої версії подій стосовно епізоду від 12 вересня 2019 року, крім тієї, яка викладена в обвинувальному акті.
Як вбачається зі змісту мотивувальної частини вироку, такі висновки суд першої інстанції зробив на підставі аналізу показань свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також на підставі дослідження та оцінки письмових доказів.
Під час допиту у суді першої інстанції, відповідно до вироку, свідок ОСОБА_8 повідомив, що в мережі Інтернет знайшов повідомлення про продаж патронів, та, як колишній співробітник органів внутрішніх справ, зацікавився цим, зателефонував за номером в оголошенні, чоловік на ім`я ОСОБА_13 вказав, що є в наявності патрони, вони домовилися про продаж ста патронів, тобто двох пачок. У подальшому, йому надійшло повідомлення про надходження посилки, яку він, не відкриваючи, отримав за грошовий переказ в розмірі 520 грн, а саму посилку відразу відніс до відділення поліції.
Водночас, зі змісту вироку також вбачається, що твердження захисника стосовно неправдивості показань свідка ОСОБА_8 через його зацікавленість та співпрацю з працівниками правоохоронних органів, були предметом перевірки суду першої інстанції, однак судом розцінено таку позицію сторони захисту як припущення, оскільки матеріали кримінального провадження не містять жодних доказів на підтвердження таких фактів, які не знайшли свого підтвердження під час розгляду кримінального провадження.
Крім того, предметом перевірки суду першої інстанції також були твердження про втрату ОСОБА_7 паспорту, який у подальшому, за його ж словами, йому підкинули до поштової скриньки, що вказує про отримання грошового переказу іншою особою. Однак, за результатом розгляду кримінального провадження, оцінивши докази у їх сукупності, керуючись принципом «поза розумним сумнівом», суд відкинув таку версію сторони захисту.
Місцевим судом, окрім іншого, досліджено як докази винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому дій:
-          протокол огляду місця події від 14 вересня 2019 року, предметом якого була посилка з ТОВ «Нова пошта», яку добровільно видав свідок ОСОБА_8 ;
-          висновок експерта № 7/3.1/631 від 20 вересня 2019 року, відповідно до якого надані на дослідження сто патронів, що виявлені та вилучені 14 вересня 2019 року є бойовими припасами, а саме патронами калібру 22 Lr 5,6 мм кільцевого запалення, що виготовлені промисловим способом та придані для стрільби;
-          протокол тимчасового доступу до речей і документів від 10 січня 2020 року, відповідно до якого отримано копії заяв та ксерокопії чеків про видачу  готівкових коштів, отримувачем яких був ОСОБА_7 ;  
-          висновок експерта № СЕ-19/104-22/6303-ВЗ від 30 серпня 2022 року, відповідно до якого голос і мовлення на фонограмі розмови, що отримана у результаті зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, належить ОСОБА_7 ;
-          касові чеки, від 14 вересня 2019 року щодо фінансового переказу коштів у сумі 520 грн від ТОВ «Пост Фінанс» за заявою про видачу готівки № 1013510191 за товарно-транспортною накладною ТОВ «Нова пошта» № 59000447408000, де платником є ОСОБА_8 , а отримувачем ОСОБА_7 .
Зазначені докази місцевий суд визнав належними та допустимими, оскільки вони містять об`єктивні фактичні дані, які є предметом доказування у кримінальному провадженні.
У вироку суду в повній відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 , які суд дослідив та оцінив із дотриманням положень ст. 94 КПК.
В основу обвинувального вироку покладено виключно ті докази, що не викликають сумнівів у їхній достовірності. Зі змісту вказаного вироку вбачається, що суд у мотивувальній його частині виклав формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, із достатньою конкретизацією встановив і зазначив місце, час, спосіб вчинення злочину, його наслідки.
Під час дослідження матеріалів кримінального провадження встановлено, що апеляційний суд, дотримуючись вимог статей 404, 405, 407, 412-414 КПК, переглянув вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_7 за його апеляційною скаргою, перевірив зазначені в ній доводи, проаналізував їх, дав на всі доводи відповіді, зазначивши в ухвалі обґрунтування своїх висновків.
Зі змісту ухвали апеляційного суду вбачається, що письмові докази, показання обвинуваченого та свідків, а також встановлені місцевим судом обставини, були предметом ретельної перевірки суду апеляційної інстанції, їм надано відповідну правову оцінку, що відображено в оскаржуваній ухвалі апеляційного суду з наведенням мотивів прийнятого рішення.
При цьому апеляційний суд не встановив порушень процесуального законодавства під час дослідження та оцінки наведених місцевим судом доказів, як і не встановив підстав для визнання таких доказів недопустимими чи неналежними, про шо вказував захисник у своїй апеляційній скарзі.
Водночас, колегія суддів не бере до уваги доводи сторони захисту про безпідставне врахування судом витягів з ЄРДР як доказів на підтвердження пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, оскільки відповідно до мотивувальної частини оскаржуваного вироку, місцевий суд, з наведенням відповідних мотивів, вказав, що такі витяги не є джерелом доказів у розумінні ст. 84 КПК та свідчать лише про факт повідомлення про кримінальне правопорушення.
Крім того, Суд не зважає на доводи захисника про те, що не підтверджують винуватість ОСОБА_7 відеозаписи з приміщення ТОВ «Нова пошта», оскільки на відеозаписі інше відділення та зображений інший чоловік.
Як вбачається зі змісту мотивувальної частини вироку, судом першої інстанції не взято до уваги як доказ відеозапис з приміщення ТОВ «Нова пошта», як додаток до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 04 січня 2020 року, оскільки суд не посилався на такий відеозапис під час обґрунтування своїх висновків щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за епізодом від 12 вересня 2019 року, а сам протокол від 04 січня 2020 року визнав неналежним доказом.
На підставі аналізу сукупності досліджених доказів, показань свідків, місцевий суд відкинув твердження сторони захисту про відсутність у матеріалах кримінального провадження доказів отримання патронів ОСОБА_8 , та відсутність доказів отримання ОСОБА_7 грошового переказу.
Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає належним чином обґрунтованими.
Згідно вироку, на підтвердження винуватості ОСОБА_7 , місцевим судом досліджено як чек від 14 вересня 2019 року про отримання ОСОБА_8 посилки, а також чек від 16 вересня 2019 року про отримання ОСОБА_7 грошового переказу у розмірі 520 грн.
Стосовно доводів касаційної скарги захисника про наявність у матеріалах кримінального провадження лише копій касових чеків, та відсутності їх оригіналів, то колегія суддів вважає такі доводи безпідставними, враховуючи, що оригінали цих чеків були безпосередньо досліджені судом під час судового розгляду у тому числі у присутності обвинуваченого та його захисника, що підтверджується звукозаписом судового засідання від 19 липня 2021 року (касові чеки на суму 520 грн та 1250 грн).
Крім того, відповідно до ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05 грудня 2019 року слідчим ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, надано лише тимчасовий доступ до документів ТОВ «Пост Фінанс», що містять відомості про здійснення громадянином ОСОБА_7 у період від 01 січня 2019 року по 12 листопада 2019 року будь-яких поштових або грошових відправлень, однак, не надався дозвіл на виїмку відповідних документів.
На виконання зазначеної ухвали слідчого судді, як вбачається з протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 10 січня 2020 року, слідчому першого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_14 було надано представником ТОВ «Пост Фінанс» завірені копії заяв (чеків) на видачу готівки у кількості 11 штук, серед яких і чек від 16 вересня 2019 року на суму 520 грн, саме тому у матеріалах кримінального провадження відсутні оригінали чеків про отримання грошових переказів.
Що ж стосується тверджень захисника про те, що такі чеки отримані в порядку тимчасового доступу до речей та документів проте поза межами строку дії ухвали слідчого судді, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
У п 7 ч. 1 ст. 164 КПК вказано, що в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено строк дії ухвали, який не може перевищувати двох місяців з дня постановлення ухвали, за виключенням ухвал, постановлених на виконання вимог частини другої статті 562 цього Кодексу.
Проте, такий строк встановлюється особі, якій надається право тимчасового доступу до речей і документів, для вжиття відповідних заходів стосовно виконання такої ухвали.
Як згадувалося вище, ухвала слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави, якою було надано слідчим ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, тимчасовий доступ до документів ТОВ «Пост Фінанс», постановлена 05 грудня 2019 року.
Строк дії ухвали, як зазначено у її резолютивній частині, становить один місяць з дня її постановлення.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, на виконання цієї ухвали слідчого судді слідчий першого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_14 10 грудня 2019 року з супровідним листом № 14844/02-1 направив керівнику ТОВ «Пост Фінанс» належним чином завірену копію ухвали слідчого судді для її негайного виконання та проханням повідомити слідчого про дату, час та спосіб надання інформації та документів.
З огляду на наведене вище, слідчий ТУ ДБР у даному випадку у визначений слідчим суддею строк вжив належних заходів для виконання ухвали, а у подальшому після отримання відповідних документів від представника ТОВ «Пост Фінанс» вже після закінчення строку дії ухвали слідчого судді оформив протокол за результатом проведення тимчасового доступу до речей і документів.
За таких обставин, доводи сторони захисту стосовно отримання документів поза межами строку дії ухвали слідчого судді є такими, що не знайшли свого підтвердження під час касаційного розгляду.
Крім того, як на підставу для скасування оскаржуваних судових рішень, захисник у касаційній скарзі вказує про недопустимість як доказу протоколу огляду місця події від 14 вересня 2019 року.
Обґрунтовуючи такі доводи, захисник вказує, що предметом огляду була посилка, однак це не підтверджує відправлення її саме ОСОБА_7 , а сам огляд проводився у кабінеті слідчого, а не у відділені ТОВ «Нова пошта». Крім того, вважає, що під час огляду місця події не проводилося опечатування і завірення підписом вилучених в ході огляду предметів.
Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних.
Положеннями ч. 7 ст. 223 КПК передбачено, що слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи. Винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної слідчої (розшукової) дії. Поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне.
Зі змісту протоколу, а також з відеозапису (додаток до протоколу), вбачається, що на виконання положень зазначених норм процесуального закону, слідим СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_15 , у присутності двох понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , заступника начальника відділу УКР ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_18 , прокурора Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_19 , за участю спеціаліста ОСОБА_20 , із застосуванням безперервної відеозйомки 14 вересня 2019 року було оглянуто посилку (річ) ТОВ «Нова пошта», яку добровільно надав ОСОБА_8 . Під час огляду здійснено розпакування посилки, вилучення її вмісту, яким виявилися дві паперові коробки, з яких зроблено змиви марлевими тампонами з поміщенням їх у спецпакети, в середині коробок містилися два пластикові лотки з предметами, схожими на патрони у кількості 100 штук, та які у подальшому були поміщені до спецпакету, який був запечатаний та скріплений підписами.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Верховний Суд під місцем події слід розуміти місце вчинення кримінального правопорушення, або місце виявлення його ознак. Враховуючи, що ОСОБА_8 за власною ініціативою надав у запакованому вигляді посилку органу досудового розслідування у якій, на його думку, могли знаходитися заборонені предмети, розпакування та вилучення вмісту цієї посилки у відділенні поліції становить суть та зміст такої слідчої (розшукової) дії як огляд місця події. Тому колегія суддів не убачає підстав для визнання результату проведення цієї дії, а саме протокол огляду місця події, недопустимим доказом.
Водночас, позиція сторони захисту про те, що оглянута посилка не є підтвердженням відправки її ОСОБА_7 , спростовується чеком від 14 вересня 2019 року, який також був наданий свідком ОСОБА_8 разом з посилкою, та відповідно до якого саме ОСОБА_7 здійснив відправлення цієї посилки.
Таким чином, за результатом перевірки матеріалів кримінального провадження колегією суддів не встановлено будь-яких порушень вимог процесуального закону, які б вказували про недопустимість такого доказу як протокол огляду місця події, а тому доводи захисника в цій частині є непереконливими.
Враховуючи наведене, безпідставними є також доводи захисника про недопустимість висновку експерта № 7/3.1/631 від 20 вересня 2019 року, як похідного доказу від протоколу огляду місця події.
Таким чином, за результатом касаційного розгляду колегією суддів не встановлено істотних порушення вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду, та, відповідно, підстави для закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК, як того просить захисник у своїй касаційній скарзі.
Разом з тим, колегія суддів вважає слушними доводи захисника про недопустимість як доказу довідки про відпрацювання технічної інформації від 24 січня 2020 року, яка у даному кримінальному провадженні виявляється як узагальнюючий аналітичний звіт про результати низки слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, оскільки за формою та змістом вона не відповідає вимогам ст. 99 КПК, на відміну від самих протоколів з додатками слідчих (розшукових) дій.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини вироку суду першої інстанції, а також з мотивувальної частини ухвали суду апеляційної інстанції, який за результатом апеляційного розгляду такий вирок залишив без зміни, посилання як на доказ винуватості ОСОБА_7 на довідку щодо відпрацювання технічної інформації згідно доручення про проведення слідчих (розшукових) дій за вих. № 1362/15-02-1 від 24 січня 2020 року.
Керуючись статтями 376, 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року змінити.
Виключити з мотивувальних частин зазначених судових рішень посилання на довідку щодо відпрацювання технічної інформації згідно доручення про проведення слідчих (розшукових) дій за вих. № 1362/15-02-1 від 24 січня 2020 року як на доказ винуватості ОСОБА_7 .
В решті оскаржувані судові рішення залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                             ОСОБА_3