Номер провадження: 22-ц/813/3285/24 
Справа № 502/2139/21
Головуючий у першій інстанції Балан М.В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.10.2024 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Таварткіладзе О.М.,
суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О., 
розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Одеса апеляційну скаргу Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Одеської обласної державної адміністрації на ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 15 листопада 2023 року по цивільній справі за позовом Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Одеської обласної державної адміністрації до Ізмаїльської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Ізмаїльське лісове господарство», Дунайський біосферний заповідник Національної академії наук України про визнання незаконним розпорядження райдержадміністрації, скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки, витребування земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:
У грудні 2021 року Заступник керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Одеської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до Ізмаїльської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Ізмаїльське лісове господарство», Дунайський біосферний заповідник Національної академії наук України про визнання незаконним розпорядження райдержадміністрації, скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки, витребування земельної ділянки.
22.09.2023 року на адресу суду від представника ОСОБА_1 адвоката Кочурова Андрія Олександровича надійшло клопотання про зупинення провадження.
У вказаному клопотанні представник відповідача вказав, що прокурором на обґрунтування позовних вимог у даній справі долучено в якості доказів матеріали кримінального провадження № 42021160000000331 відносно колишнього голови Кілійської районної державної адміністрації Семенюка В.С. , яке наразі перебуває на розгляді в суді. Це, зокрема, висновок земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи від 28.04.2022 р. з висновками щодо належної ОСОБА_1 земельної ділянки.
По вказаному кримінальному провадженню не прийнято рішення та не встановлено протиправність дій при винесення розпорядження, яким було передано відповідача спірну земельну ділянку та набуто на неї право власності.
Враховуючи, що на даний час не встановлено провину ОСОБА_2 , та правомірність передачі відповідачу ОСОБА_1 у власність земельної ділянки, представник відповідача вважає, що наявні безумовні і виключні підстави для зупинення провадження у даній цивільній справі з підстави, передбаченої п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України до набрання законної сили судовим рішеннями у кримінальній справі відносно ОСОБА_2 .
Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 15 листопада 2023 року клопотання представника відповідача задоволено.
Провадження у справі № 502/2139/21 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, яка розглядається в порядку кримінального судочинства.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Заступник керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Одеської обласної державної адміністрації подав апеляційну скаргу, в якій просить Кілійського районного суду Одеської області від 15 листопада 2023 року скасувати та направити справу для продовження розгляду, посилаючись на порушення районним судом норм процесуального права. 
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.
Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої ст.353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 п.6 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Зупиняючи провадження у цивільній справі № 502/2139/21 до набрання законної сили судовим рішенням у справі за кримінальним провадженням № 42021160000000331 відносно ОСОБА_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, яка розглядається в порядку кримінального судочинства, суд першої інстанції виходив з того, що:
- в обґрунтування поданого позову, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, прокурор посилається, серед іншого, на порушення Кілійською районною державною адміністрацією норм законодавства при прийнятті розпорядження № 199 від 01.12.2020 р., яким надано ОСОБА_1 у власність спірну земельну ділянку.
- при цьому, в третьому томі матеріалів справи в якості доказів на арк. 80-113 міститься долучений за клопотанням прокурора в якості доказів висновок за результатами проведення земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи від 01.07.2022 р. № 22-136/180, складений у кримінальному провадженні № 42021160000000331.
- в кримінальному провадженні № 42021160000000331 за результатами ухвалення відповідного судового рішення можуть бути встановлені обставини щодо наявності або відсутності порушень законодавства при виконанні своїх обов`язків колишнім головою Кілійської РДА Семенюком В.С., при прийняття рішення щодо передачі у власність громадянам, в тому числі відповідачу по даній справі ОСОБА_1 земельних ділянок, зважаючи на те, що будь-яких порушень при набутті права власності на спірну земельну ділянку саме відповідачем ОСОБА_1 обґрунтування позову не містить, суд приходить до висновку, що судове рішення за результатами вищенаведеного кримінального провадження матиме суттєве значення для вирішення даної справи в частині правомірності набуття і необхідності позбавлення на підставах, встановлених законом, співвідповідача-фізичної особи права власності на набуте майно, або відсутності таких підстав, у зв`язку з чим, на переконання суду, є підстави для зупинення провадження у справі.
Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).
Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Згідно з п.5 ч.1 ст.253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 6 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.
Визначаючи наявність підстав, передбачених п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що ця норма застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України №6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.
Здійснюючи тлумачення вказаних норм процесуального права, Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у п. п. 8.11, 8.12 постанови від 01 березня 2024 у справі № 910/17615/20 сформулював висновок про те, що, по-перше, провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього; по-друге, під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи необхідно розуміти те, що обставини, які розглядаються в такій справі, не можуть бути встановлені судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, черговості розгляду вимог тощо; по-третє, обов`язкова пов`язаність справи, що зупиняється, з іншою, в якій суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на докази у цій справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення.
Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі з огляду на вимоги п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати: чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи з вказівкою на обставини, які встановлюються судом в іншій справі (див. також постанову Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2022 у справі № 357/10397/19).
Як вбачається із матеріалів даної справи предметом спору є земельна ділянка, яка відведена у приватну власність ОСОБА_1 із земель, наданих у постійне користування ДП «Ізмаїльське лісове господарство», які знаходяться в межах Дунайського біосферного заповідника, а також із порушення норм земельного законодавства. 
Тобто, суд при вирішенні даної цивільної справи, повинен з`ясувати чи мало місце порушення земельного законодавства та чи відноситься спірна земельна ділянка до земель лісогосподарського призначення.
Заявляючи клопотання про зупинення провадження у даній справі, представник ОСОБА_1 адвоката Кочуров Андрій Олександрович посилався на те, що на даний час не встановлено провину ОСОБА_2 , та правомірність передачі відповідачу ОСОБА_1 у власність земельної ділянки, представник відповідача вважає, що наявні безумовні і виключні підстави для зупинення провадження у даній цивільній справі з підстави, передбаченої п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України до набрання законної сили судовим рішеннями у кримінальній справі відносно ОСОБА_2 .
Однак, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, всупереч положенням процесуальних норм, які регулюють питання зупинення провадження у справі, зупиняючи провадження у цій справі, в оскаржуваній ухвалі не навів мотивів, з яких він дійшов висновку саме про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, неможливість здійснення ним (судом) перевірки законності та обґрунтованості позовних вимог.
Посилання суду першої інстанції щодо обґрунтування зупинення провадження, встановленням обставин наявності або відсутності порушень законодавства при виконанні своїх обов`язків колишнім головою Кілійської РДА Семенюком В.С., при прийняття рішення щодо передачі у власність громадянам, в тому числі відповідачу по даній справі ОСОБА_1 земельних ділянок, не може бути перешкодою для розгляду цивільної справи про витребування земельної ділянки на користь держави, з питання порушення земельного законодавства, оцінку якому, може здійснити суд першої інстанції. 
Також, в розумінні положення ст.102 ЦПК України, долучений до матеріалів справи висновок за результатами проведення земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи від 01.07.2022 р. № 22-136/180, складений у кримінальному провадженні № 42021160000000331, є повним та докладним, зі змісту якого можна встановити та оцінити факти викладені в ньому, або викликати експерта у судове засідання, проте не зупиняючи провадження, затягуючи при цьому процесуальні строки. 
Таким чином, судова колегія доходить висновку, що представником відповідача не доведено об`єктивна неможливість розгляду даної справи до набрання законної сили остаточного рішення в кримінальному провадженні №42021160000000331.
Колегія суддів також враховує, що у даному випадку зупинення провадження призведе до затягування строків розгляду справи і є процесуально недоцільним, оскільки об`єктивних обставин, які унеможливлюють розгляд даної цивільної справи, не було встановлено.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд, свої висновки щодо наявності встановлених процесуальним законом підстав для зупинення провадження у даній справі належним чином не мотивував, а лише констатував існування кримінального провадження, дійшовши передчасного висновку про зупинення провадження у справі.
Суд першої інстанції не обґрунтував причинно-правовий зв`язок, який виражається у тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.
Також, згідно із ст.210 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, який із дня відкриття провадження у справі не може перевищувати 60 днів для підготовчого провадження і 30 днів для розгляду по суті.
Розумність строків розгляду справи згідно ст.2 ЦПК України належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства і є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та про що неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.
Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Наведене у свою чергу свідчить про те, що зупинення провадження справі призведе до порушення розумних строків розгляду справи.
Суд наведених обставин не врахував і зупинив провадження у справі з порушенням положень процесуального закону та всупереч засадам розумності строків розгляду і ефективності судового процесу.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала судом постановлена з порушенням пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, оскільки не містить аргументованих та переконливих мотивів необхідності зупинення провадження у справі щодо об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі за кримінальним провадженням № 42021160000000331 відносно ОСОБА_2 , яка розглядається в порядку кримінального судочинства.
З огляду на вказане вище, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а оскаржувана ухвала скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Одеської обласної державної адміністрації – задовольнити частково.
Ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 15 листопада 2023 року - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                 О.М. Таварткіладзе

Судді:                                                                 А.П. Заїкін

                                                                               С.О. Погорєлова