Дата документу 13.12.2024 Справа № 333/875/21

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний №333/875/21 Головуючий у першій інстанції: Наумова І.Й. Провадження № 22-ц/807/2041/24
       
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
13 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.
суддів: Кухаря С.В.,
Трофимової Д.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 серпня 2024 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 , треті особи: Державна інспекція енергетичного нагляду, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про стягнення вартості не облікованої електричної енергії, -
В С Т А Н О В И ЛА:
У лютому 2021 року позивач звернувся з вищезазначеним позовом до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який обґрунтовував наступним. 
ПАТ «Запоріжжяобленерго» надає послуги з розподілу електричної енергії, на об`єкт, розташований за адресою будинок АДРЕСА_1 на підставі приєднання споживача до публічного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії та відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 . Також за даною адресою мешкає ОСОБА_2 .
Правовідносини між оператором системи розподілу та побутовими споживачами електричної енергії з 11.06.2018 року регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 р. № 312.
Відповідач до 01.01.2019 р. використовував електричну енергію на підставі укладеного договору про користування електричною енергією № 551803219 від 29.07.2009 р. Після набрання чинності ПРРЕЕ споживач повідомлення про незгоду приєднуватися до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії до ПАТ «Запоріжжяобленерго» не надсилав, використовує електричну енергію, здійснює її оплату, на день проведення рейдовою бригадою технічної перевірки електромережа споживача знаходилася під напругою, в будинку було освітлення, що підтверджує факт приєднання споживача до умов публічного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який розміщено на офіційному сайті ПАТ «Запоріжжяобленерго» і є у загальному доступі.
04.04.2019р. при здійсненні рейдовою бригадою перевірки дотримання споживачами ПРРЕЕ, була виявлено порушення споживачем ПРРЕЕ, а саме використання «штучного нуля», що призвело до споживання не облікованої електричної енергії. Фазування лічильника змінено - фаза в III клемі. Точка самовільного підключення додатково змонтованого контуру заземлення знаходиться у землі під будинком та з`єднано з після обліковою нульовою електропроводкою. Контролер під час контрольного огляду не мав можливість виявити порушення, без застосування спеціальних технічних засобів. Виявлене порушення зафіксовано Актом про порушення № 00143794 від 04.04.2019 р. Акт складений у присутності споживачів ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ними підписаний із зауваженням «(мовою оригінала) старая проводка замкнула спаялись провода за металической защитой, мы не заметили провод перегоревший упал на заземление». Другий примірник акту про порушення залишено особисто споживачам. У пункті 9 Акта про порушення № 00143794 від 04.04.2019 р. споживач запрошений на засідання комісії з розгляду актів про порушення, яке було призначено на 18.04.2019 р.
Відповідно до п.п.1.2, 3.1, 3.3, 3.6 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачам визначено за формулою 2.7 обсяг не облікованої електричної енергії у кількості 45137 аВт на суму 72994,80 грн. 
18.04.2019 р. комісія з розгляду актів у присутності споживача ОСОБА_1 , визнала причетність споживачів до виявленого порушення, затвердила розрахунок обсягу та вартості не облікованої електроенергії на суму 72994 грн. 80 коп. Відповідач ОСОБА_1 з рішенням комісії не погодилась, від підпису протоколу засідання комісії відмовилась. Копію протоколу засідання комісії № 289 від 18.04.2019 р., розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії та рахунок на сплату боргу надіслано споживачу рекомендованим листом 19.04.2019 р.
До теперішнього часу споживачі борг не сплатили. 
На підставі вищевикладеного позивач просив суд, стягнути з відповідачів на його користь вартість обсягу електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення та витрати позивача на позачергову технічну перевірку у загальному розмірі 72994,80 коп., а також витрати на сплату судового збору в розмірі 2270,00 грн.
 Ухвалою суду від 08.08.2024 р. провадження у справі, в частині пред`явлених вимог до ОСОБА_2 , яким помер до пред`явлення цього позову, закрито.
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 серпня 2024 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ПАТ «Запоріжжяобленерго» подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з`ясовані всі обставини справи, та посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про відсутність підстав для стягнення вартості не облікованої електричної енергії.
18 листопада від Державної інспекції енергетичного нагляду України надійшов відзив на апеляційну скаргу.
Інші сторони не скористались своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що згідно з частиною 3 статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволеню, з огляду на наступне.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За приписами ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України і є юридичною особою.
Відповідачка, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя, є споживачкою електричної енергії, яка поставляється за вищевказаною адресою. Позивач надає відповідачці послуги з розподілу електричної енергії, на вищезазначений об`єкт, що підтверджується витягом особового рахунку споживача. До 01.01.2019 р. відповідачка використовувала електричну енергію за цією адресою на підставі укладеного з позивачем договору про користування електричною енергією № 551803219 від 29.07.2009 р.
Відповідно до копії Акту про порушення № 00143794 від 04.04.2019 р., при здійсненні рейдовою бригадою позивача перевірки дотримання споживачами ПРРЕЕ за вищевказаною адресою проживання позивачки, було виявлено порушення п. 5.5.5.20 ПРРЕЕ, а саме: використання «штучного нуля», що призвело до споживання не облікованої електричної енергії. Фазування лічильника змінено- фаза в III клемі. Точка самовільного підключення додатково змонтованого контуру заземлення знаходиться у землі під будинком та з`єднана з післяоблікованою нульовою електропроводкою. Також зазначено, що контур під час контрольного огляду не мав можливість порушення без застосування спеціальних технічних засобів. В акті також зображено схему електроспоживання споживача. В акті вказано, що прилад обліку електричної енергії належний, не пошкоджений, в працюючому стані, тип: НІК2102-02, № 1074067, встановлені пломби знаходяться в непошкодженому виді. Прилад обліку не вилучався. В актів відображено про запрошення споживача на засідання комісії позивача з розгляду даного Акту. З даним актом, під підпис ознайомлено споживачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . В акті споживачем ОСОБА_3 (не конкретизовано яким саме споживачем) зазначені наступні зауваження: далі мовою оригіналу «Старая проводка, замкнула, спаялась. Провода за металлической защитой мы не заметили. Провод перегоревший упал на заземление». Також позивачем додано електронні копії фотокарток з місця події, зроблених праці нивками позивача при складанні вищевказаного Акту (а.с. 158).
З копій протоколу засідання комісії ПАТ «Запоріжжяобленерго» з розгляду актів  (від 18.04.2019 р. №289), розрахунку обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ до вищевказаного Акту, вбачається, що комісія прийняла рішення, яким погодилася з вказаним в Акті порушенням ПРРЕН № 00143794 від 04.04.2019 р., затверджено обсяг необлікованої електроенергії у розмірі 45137 кВт та її вартість на суму 72994,80 грн., в тому числі 12165,80 грн. Розрахунок вартості робився за період з 04.04.2016 р. по 05.04.2019 р. Копія протоколу та розрахунку направлено споживачам 19.04.2019 р.
Відповідно до копії Листа № 02/10-3083 від 18.07.2019 р. Державної інспекції енергетичного нагляду України (Держенергонагляд) адресованого ОСОБА_1 , позивачу, даною інспекцією на підставі звернення ОСОБА_1 проаналізовано зміст акту про порушення № 00143794 від 04.04.2019 р. і рішення комісії з розгляду актів ЗМЕМ ПАТ „Запоріжжяобленерго” від 18.04.2019 р., та зауважено, що розрахунки за спожиту електричну енергію здійснюються за показами електролічильника типу НІК-2102-02 №1074067. Згідно з вимогами пункту 1.3.1 Керівництва з експлуатації електролічильника змінного струму типу НІК 2102-02, зазначений електролічильник є двоелементним, тому обрахування електролічильником активної електричної енергії проводиться шляхом аналого-цифрового перетворення електричних сигналів, які надходять від первинних перетворювачів струму і напруги, з подальшим обрахуванням потужності, інтегруванням її в часі і перетворенням в послідовність імпульсів, кількість яких пропорційна спожитій електричній енергії. Зазначені імпульси надходять на вхід лічильного пристрою. Тобто електролічильник зазначеного типу функціонально унеможливлює розкрадання електричної енергії способом, зазначеним в Акті. А саме: у разі наявності в схемі електропостачання квартири безоблікової «фази» чи «нуля», електролічильник зазначеного типу шляхом обліку нерівності струму в колах «фази» та «нуля» обраховує всю спожиту електричну енергію. Крім того, на лицевій панелі електролічильника у цьому випадку буде горіти індикатор «земля», який фіксує нерівність струмів в колі «фази» і «нуля». Отже, згідно з технічними характеристиками зазначеного типу електролічильника, електрична енергія, яка споживалася через позаобліковий «нуль», електролічильником обраховувалася в повному обсязі. Тобто недорахованих лічильником обсягів електричної енергії фактично не було. Тому енергопостачальна організація мала усунути порушення схеми обліку, а підстав для застосування Методики не було. На підставі зазначеного, Держенергонагляд вважає дії оператора системи розподілу електричної енергії щодо процедури здійснення розрахунку збитків за Актом від 04.04.2019 р. №00143794 такими, що суперечили вимогам нормативних документів в сфері електропостачання.
Відповідно до Інформаційного листа від 192/3 від 26.12.2019 р. (а.с. 45), на звернення позивача щодо функціональних можливостей лічильників типу  НІК 2102-02, проінформовано, що в схемах лічильників типу НІК 2102-02.М…, НІК 2102-02.Е… конструктивно закладено порівняння струмів, що протікають по різним каналам. У випадку, коли існує різниця між струмами у фазному та нульовому проводами, на лічильнику НІК 2102-02.М.. починає світитись світлодіодний індикатор «Земля», а на РКД лічильника НІК 2102-02. Е висвічується (помилка «егг 090») (нерівність струмів в колах фази і нейтралі). У випадку невірного приєднання лічильників, фіксації лічильником зміни фазового кута на 180° між вектором напруги і вектором струму, на лічильнику НІК 2102-02.M... починає світитись світлодіодний індикатор «Реверс», а на РКД... висвічується помилка «егг 091» (реверс струму). При відсутності навантаження, індикатори «Земля» (помилка «егг 090») і «Реверс» (помилка «егг 091») працюють некоректно, так як струм навантаження відсутній і лічильник фактично вимірює і порівнює значення сили струму в нульовому проводі. Індикатори починають працювати некоректно при силі струму вище 500 мА. Під час підрахунку спожитої електричної енергії обидві модифікації вказаного типу лічильника ведуть облік по більшому струму в колі. У випадку розриву схеми підключення лічильників, облік електричної енергії вестись не буде.
Інформаційним листом виробника електролічильників зазначеного типу: ТОВ «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» № 175/2 від 16.12.2021 р. (а.с. 96), за зверненням ОСОБА_1 , її проінформовано про функціональні можливості лічильника електричної енергії НІК 2102-02 №1074067 та зокрема, зазначено: «Щодо виконання вказаної модифікації як двохелементний прилад обліку, повідомляємо, що відповідно до нормативного документу Міністерства 
палива та енергетики України СОУ-Н МПЕ 40.1.35.110:2005 «Додаткові вимоги до засобів обліку електроенергії, спрямовані на запобігання несанкціонованому втручанню в їх роботу» в схемах двохелементних однофазних лічильників виробництва ТОВ «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» конструктивно закладено порівняння струмів, що протікають по різним каналам (в лічильники вбудовано вимірювальні елементи по колу фази та колу нейтралі). Під час підрахунку спожитої електричної енергії лічильники вказаного типу ведуть облік електроенергії по більшому струму в одному із кіл (фази або нейтралі).
Відповідно до Акту від 05.04.2019 р. встановлення (заміни) технічної перевірки (контрольного огляду) збереження пломб вузла обліку, за адресою: АДРЕСА_1 , 05.04.2019 р. був знятий лічильник типу НІК-2102-02 №1074067 та встановлений інший лічильник.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та достовірних доказів на підтвердження вчинення відповідачкою зазначеного в Акті від 04.04.2019 р. порушення ПРРЕЕ.
Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 щодо поняття порушеного права, за захистом якого особа може звертатися до суду, це поняття, яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес". Щодо останнього, то Конституційний Суд України зазначив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. 
Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.
У пункті 3.4 вказаного Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 зазначено, що виходячи зі змісту частини першої статті 8 Конституції України, охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об`єктивного права у цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою. 
Одним з проявів верховенства права, - підкреслюється у підпункті 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004, - є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються.
З огляду на приписи та правила статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.
Тобто інтерес особи має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам і відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
Разом із тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 року).
У справі "Беллет проти Франції" ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року у справі "Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії").
ЄСПЛ зазначав, що право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (§ 22, рішення ЄСПЛ у справі "Мельник проти України" від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03).
Згідно зі сталою практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на доступ до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції, на справедливий суд.
ЄСПЛ розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.
Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується сплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Положеннями п.1 ч.4 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що правопорушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.
Відповідно до п. 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 року, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил.
Акт про порушення складається представниками оператора системи, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень.
В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил та всі необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; номінальної сили струму спрацювання комутаційних апаратів, задіяних у схемі підключення; фазування лічильника на дату оформлення акта про порушення.
Споживачі, представники оператора системи, інші особи, присутні при перевірці, під час здійснення перевірки електроустановок мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявлених порушень та/або відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення, про що зазначається в акті про порушення. 
Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником (представниками) оператора системи, який (які) брали участь у перевірці, та споживачем (представником споживача) або іншою особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи).
З матеріалів справи вбачається, що позивачем надано суду копію Акту про порушення № 00143794 від 04.04.2019 р., з якого вбачається, що при здійсненні рейдовою бригадою позивача перевірки дотримання споживачами ПРРЕЕ за вищевказаною адресою проживання позивачки, було виявлено порушення п. 5.5.5.20 ПРРЕЕ, а саме: використання «штучного нуля», що призвело до споживання не облікованої електричної енергії. Фазування лічильника змінено- фаза в III клемі. Точка самовільного підключення додатково змонтованого контуру заземлення знаходиться у землі під будинком та з`єднана з післяоблікованою нульовою електропроводкою. Також зазначено, що контур під час контрольного огляду не мав можливість порушення без застосування спеціальних технічних засобів. В акті також зображено схему електроспоживання споживача. В акті вказано, що прилад обліку електричної енергії належний, не пошкоджений, в працюючому стані, тип: НІК2102-02, № 1074067, встановлені пломби знаходяться в непошкодженому виді. В акті перелічені наступні струмоприймачі, приєднані до електричної мережі: телевізор, водонагрівач, 3 холодильника, пральна машина, електропідлога, електробатарея. Прилад обліку не вилучався. В актів відображено про запрошення споживача на засідання комісії позивача з розгляду даного Акту. З даним актом, під підпис ознайомлено споживачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . В акті споживачем ОСОБА_3 (не конкретизовано яким саме споживачем) зазначені наступні зауваження: далі мовою оригіналу «Старая проводка, замкнула, спаялась. Провода за металлической защитой мы не заметили. Провод перегоревший упал на заземление». Також позивачем додано електронні копії фотокарток з місця події, зроблених праці нивками позивача при складанні вищевказаного Акту (а.с. 158)
З копій протоколу засідання комісії ПАТ «Запоріжжяобленерго» з розгляду актів  (від 18.04.2019 р. №289), розрахунку обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ до вищевказаного Акту, вбачається, що комісія прийняла рішення, яким погодилася з вказаним в Акті порушенням ПРРЕН № 00143794 від 04.04.2019 р., затверджено обсяг необлікованої електроенергії у розмірі 45137 кВт та її вартість на суму 72994,80 грн., в тому числі 12165,80 грн. Розрахунок вартості робився за період з 04.04.2016 р. по 05.04.2019 р. Копія протоколу та розрахунку направлено споживачам 19.04.2019 р.
Відповідно до п. 8.2.5 ПРРЕЕ, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил.
Відповідно до п. 1.2 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії не обліковано внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою Постановою НКРЕ України від 04.05.2006 р. № 562, зареєстрованою в Міністерстві юстиції Україні, ця Методика застосовується постачальником електричної енергії за регулювальним тарифом при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої і наслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку.
Згідно з п. 3.1. Методики, ця Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕН, які призвели до змін показів приладу обліку, зокрема, використання «штучного нуля», що призвело до використання не облікованої електричної енергії (підпункт 7 п. 3.1 Методики).     
Відповідно до пункту 1.1.2 глави 1.1 розділу I ПРРЕЕ, підпункту 7 пункту 3.1 розділу 3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕКП від 04.05.2006 № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за№ 782/12656 (далі – Методика) (діяла на час складання Акта про порушення),«штучний нуль» ? додатково змонтований контур заземлення (у тому числі металеві труби водопроводу або системи опалення), що з`єднаний з «нульовим» післяобліковим проводом електричної мережі електрозабезпечення електроустановки споживача, який за умови неправильного підключення лічильника (наприклад, у разі якщо електрична енергія обліковується однофазним одноелементним лічильником – «фаза» у третій клемі) дає змогу безобліково споживати електричну енергію. 
Колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції акцентовано, що з наданого вищевказаного листа ТОВ «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» від 26.12.2019 № 19213, стосовно функціональних можливостей електролічильника НІК 2102-02.М, вбачається, що в схемі лічильника НІК 2102- 02.М конструктивно закладено порівняння струмів, що протікають по різним каналам. У випадку коли існує різниця між струмами у фазному та нульовому проводах, на лічильнику НІК 2102-02.М починає світитись світлодіодний індикатор «Земля». У випадку невірного приєднання лічильника зазначеного типу, при фіксації лічильником зміни фазового кута на 180 градусів між вектором напруги і вектором струму, на лічильнику НІК 2102-02.М починає світитись світлодіодний індикатор «Реверс». Під час підрахунку спожитої електричної енергії обидві модифікації вказаного типу лічильника ведуть облік по більшому струму в колі. У випадку розриву схеми підключення лічильників, облік електричної енергії вестись не буде. 
В Акті про порушення ПРРЕН № 00143794 від 04.04.2019 р не зазначено інформації про спрацювання на лічильнику індикаторів «Земля» та «Реверс», чіткої інформації про розрив схеми лічильника, відсутня інформація щодо місця та способу здійснення споживачем «перефазування» приладу обліку. Відсутність спрацювання на лічильнику вищевказаних індикаторів підтверджується і електронними фотокартками даного лічильника, зробленими працівниками позивача при складанні цього Акту. 
Суд першої інстанції, враховуючи зазачене, дійшов правильного висновку, що Акт про порушення не є достовірним доказом, яким би свідчив про наявність зазначеного в ньому порушення.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено вчинення відповідачкою зазначеного в Акті від 04.04.2019 р. порушення ПРРЕЕ.
Відповідно до положень частини першої статті, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до положень частини першої статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно ч.1, 2, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Верховний Суд, в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. 
Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. 
Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.
Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" зазначив, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
Проте, ПАТ «Запоріжжяобленерго» не надано жодних доказів вчинення відповідачкою зазначеного в Акті від 04.04.2019 р. порушення ПРРЕЕ.
Колегія суддів дослідила всі аргументи, викладені в апеляційній скарзі, однак вони не спростовують висновки суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги зводяться до цитування норм чиного законодавства, переоцінки доказів та незгоди з висновками суду першої інстанції.
При вирішенні цієї справи суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, правильно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.
Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції зроблено вірний та обґрунтований висновок про те, що позивачем не надано належних та достовірних доказів на підтвердження вчинення відповідачкою зазначеного в Акті від 04.04.2019 р. порушення ПРРЕЕ.
За таких обставин судова колегія вважає, що суд повно встановив обставини у справі, дав належну оцінку доказам на їх підтвердження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.
З огляду на те, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, то розподілу судових витрат апеляційний суд не здійснює.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» залишити без задоволення.
Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 серпня 2024року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України. 
Повний текст судового рішення складено 13 грудня 2024 року.

Головуючий

Судді: