Справа № 991/8552/24
Провадження № 22-а/991/22/24
Головуючий суддя 1 інст. Мойсак С.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2024 року                                                 місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду в складі колегії суддів:
головуючого судді                        Чорненької Д. С.,
суддів:                        Боднара С.Б., Панаіда І.В.,
за участі:
секретаря судового засідання                         Шковири А.М.,
представників Міністерства юстиції України Кржевіна В.М., Сербін І.І.,
відповідач ОСОБА_1 та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явилися, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача ОСОБА_2 на рішення Вищого антикорупційного суду від 22 жовтня 2024 року у справі за позовом Міністерства юстиції України до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про застосування санкції, передбаченої п.1-1 ч.1 ст.4 Закону України «Про санкції»,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Вищого антикорупційного суду від 22 жовтня 2024 року позовну заяву Міністерства юстиції України до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про застосування санкції задоволено, застосовано до ОСОБА_1 санкцію, передбачену п.1-1 ч.1 ст.4 Закону України «Про санкції» стягнуто у дохід держави:
«активи, які належать ОСОБА_1 
- транспортний засіб ВМW 740 LI, рік випуску: 2009,VIN: НОМЕР_1 , номер двигуна: НОМЕР_2 , номер та серія знака: НОМЕР_3 , дата реєстрації: 17.10.2009, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: НОМЕР_4 ;
- пристрій вітчизняного виробництва для відстрілу набоїв, споряджених гумовими або аналогічними за своїми властивостями еластичними метальними снарядами несмертельної дії «АЕ-790М», № НОМЕР_12, калібр 9 мм.;
- майнові права на музику та слова до твору «ІНФОРМАЦІЯ_3»;
- майнові права на музику та слова до твору «ІНФОРМАЦІЯ_4»;
- майнові права на музику та слова до твору « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;
- майнові права на музику та слова до твору « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;
- майнові права на музику та слова до твору «ІНФОРМАЦІЯ_5»;
- майнові права на музику та слова до твору «ІНФОРМАЦІЯ_6»;
- майнові права на музику та слова до твору «ІНФОРМАЦІЯ_7»;
- майнові права на музику та слова до твору «ІНФОРМАЦІЯ_8»;
- майнові права на музику та слова до твору «ІНФОРМАЦІЯ_9»,
активи щодо яких ОСОБА_1 може прямо чи опосередковано вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження
- земельну ділянку, кадастровий номер: 3222788900:05:006:0009, загальна площа: 2,8325 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса нерухомого майна: Київська обл., Макарівський р., с/рада. Яблунівська (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 826636732227), що на праві власності належить ОСОБА_2 ;
- земельну ділянку, кадастровий номер: 3222788900:05:006:0010, загальна площа: 2,6937 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса нерухомого майна: Київська обл., Макарівський р., с/рада. Яблунівська (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 818914632227), що на праві власності належить ОСОБА_2 ;
- земельну ділянку, кадастровий номер: 3222485901:01:001:5004, загальна площа: 0,0871 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1185782132224), що на праві власності належить ОСОБА_2 ;
- земельну ділянку, кадастровий номер: 3222485901:01:001:5005, загальна площа: 0,0838 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1184769132224), що на праві власності належить ОСОБА_2 ;
- земельну ділянку, кадастровий номер: 3222485901:01:001:5008, загальна площа: 0,0384 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 (Реєстрацій номер об`єкта нерухомого майна: 1184732932224), що на праві власності належить ОСОБА_2 ;
- земельну ділянку, кадастровий номер: 3222788900:05:006:0023, загальна площа: 0,3 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса нерухомого майна: Київська обл., Макарівський р., с/рада. Яблунівська (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 827010632227), що на праві власності належить ОСОБА_2 ;
- земельну ділянку, кадастровий номер: 3222788900:05:006:0028, загальна площа: 3,274 га, цільове призначення: для ведення особистого селянською господарств. адреса нерухомого майна: Київська обл., Макарівський р., с/рада. Яблунівська (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 253259532227), що на праві власності належить ОСОБА_2 ;
- житловий будинок, загальна площа: 442,8 кв.м., житлова площа: 177,7 кв.м., складові частини об`єкту нерухомого майна: літня кухня, Б, сарай, В. погріб, Г, альтанка, Д, вольєр, Е, теплиця, З, вимощення, І, вигрібна яма, II, свердловина, III, огорожа., 1, 5-7, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1213445232224), що на праві власності належить ОСОБА_2 ;
- домоволодіння, загальна площа: 101 кв.м., житлова площа: 48,8 кв.м., складові частини об`єкту нерухомого майна: житловий будинок, А, цокольний поверх, А1, погріб, Б, навіс, В, свердловина, І, огорожа, № 1-4, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1210076232224), що на праві власності належить ОСОБА_2 ;
- транспортний засіб ВМW Х5, рік випуску: 2017, VIN: НОМЕР_5 , номер двигуна: НОМЕР_6 , номер та серія знака: НОМЕР_7 , дата реєстрації: 08.10.2019, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: НОМЕР_8 , що на праві власності належить ОСОБА_3 ;
- пристрій вітчизняного виробництва для відстрілу набоїв, споряджених гумовими або аналогічними за своїми властивостями еластичними метальними снарядами несмертельної дії та мисливської гладкоствольної зброї «Скат-1Р», № НОМЕР_13, калібр 9 мм, що на праві власності належить ОСОБА_3 ;
- пристрій вітчизняного виробництва для відстрілу набоїв, споряджених гумовими або аналогічними за своїми властивостями еластичними метальними снарядами несмертельної дії та мисливської гладкоствольної зброї «АЕ-790М», № НОМЕР_14, калібр 9 мм, що на праві власності належить ОСОБА_3 ;
- пристрій вітчизняного виробництва для відстрілу набоїв, споряджених гумовими або аналогічними за своїми властивостями еластичними метальними снарядами несмертельної дії та мисливської гладкоствольної зброї «Fabarm», № НОМЕР_9 ств. № НОМЕР_10 , калібр 12, що на праві власності належить ОСОБА_3 »
Судове рішення обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 , обов`язок, закріплений ст.65 Конституції України, не виконує, публічно закликає до агресивної війни рф проти України, підтримує агресивну війну та глорифікує дії рф. ОСОБА_1 отримала паспорт громадянина рф, який підтверджує її громадянство рф, брала участь у виборах президента рф, які відбулись 15-17 березня 2024 року, ототожнює себе виключно з рф, втратила будь-який правовий зв`язок із Україною, не вважає себе пов`язаною будь-якими правами та обов`язками по відношенню до України, тому є фізичною особою-нерезидентом, та до неї може бути застосована санкція у виді стягнення активів в дохід держави. Рішенням Ради національної безпеки та оборони України від 19 жовтня 2022 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» до ОСОБА_1 застосовано, в тому числі, санкцію у виді блокування активів строком на 5 років, яке введено в дію Указом Президента України від 19 жовтня 2022 року №726/2022. Відповідно до матеріалів кримінального провадження №22023020000000199 від 13 жовтня 2023 року ОСОБА_1 23 лютого 2022 року покинула територію України та перебуває на території рф. Вона є відомою особистістю як на території України, так і в рф, тому її позиція, зокрема щодо політичних питань, є потужним чинником впливу на масову свідомість та формують картину сприйняття збройної агресії рф проти України її аудиторії, спонукають людей до тих чи інших вчинків. Відповідач ОСОБА_1 своїми діями публічно виправдовує та визнає правомірною збройну агресію рф проти України, глорифікує осіб, які здійснюють таку збройну агресію, спонукає до збройної агресії проти України, що підтверджує наявність підстав для застосування до неї санкції у виді стягнення активів в дохід держави, передбачені абз.1-3 пп. «в» п.2 абз.4 ч.1 ст.5-1 Закону України «Про санкції». Судом першої інстанції стягнуто у дохід держави активи, які належать ОСОБА_1 , та активи, які зареєстровані на ім`я її чоловіка ОСОБА_3 , матері ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_1 може опосередковано, через них, вчиняти дії щодо зареєстрованих на їх ім`я активів, тотожні праву розпорядження ними, впливати на них таким чином, щоб вони видавали офіційні документи, на підставі яких відповідач могла б діяти у межах чинного законодавства. Враховуючи співмірність застосування санкції у виді стягнення активів в дохід держави із шкодою, що завдана інтересам суспільства діями ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку про пропорційність таких обмежувальних заходів, як стягнення активів, що належать відповідачу, а також третім особам, щодо яких відповідач прямо та опосередковано може вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними, що передбачено п.1-1 ч.1 ст.4 Закону України «Про санкції», оскільки таке позбавлення права власності здійснюється виключно в інтересах суспільства, з врахуванням публічного інтересу. Крім того, у матері відповідача ОСОБА_2 відсутні доходи, які б могли свідчити про придбання майна за її особисті кошти, а також вона видавала довіреності щодо розпорядження нерухомим майном на ім`я відповідача та її чоловіка.
05 грудня 2024 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача ОСОБА_2 на рішення Вищого антикорупційного суду від 22 жовтня 2024 року, надіслана засобами поштового зв?язку 04 листопада 2024 року, в якій просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення Вищого антикорупційного суду від 22 жовтня 2024 року скасувати в частині задоволення вимог щодо застосування санкцій до її майна та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні вимоги про вилучення в дохід держави: 1) житлового будинку загальною площею 442,8 кв.м, житлова площа 177,7 кв.м, який знаходиться по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 1213445232224; 2) домоволодіння загальною площею 101 кв.м, житлова площа 48,8 кв.м, складові частини об`єкта нерухомого майна: житловий будинок, А, цокольний поверх, А1, погріб, Б, навіс, В, свердловина, І, огорожа, № 1-4, яке знаходиться в Київській області Макарівського району Яблунівської сільської ради, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1210076232224; 3) земельних ділянок із кадастровими номерами: 3222485901:01:001:5005, 3222788900:05:006:0009, 3222788900:05:006:0010, 3222485901:01:001:5004, 3222485901:01:001:5008, 3222788900:05:006:0023, 3222788900:05:006:0028. Рішення суду порушує її інтереси. При його ухваленні допущено порушення норм матеріального та процесуального законодавства, а висновки суду зроблені без встановлення всіх обставин справи, що входили в предмет доказування, тому рішення суду є незаконним та підлягає скасуванню. Висновок суду, що вона має взаємозв`язок із відповідачем, до якого застосовано санкції, і контролюється ним безпосередньо та через пов?язаних осіб, є помилковим та не підтверджується належними доказами. Вона є майже вдвічі старшою за відповідача й мала всі необхідні знання та навички й життєвий досвід щоб придбати своє майно за чесно зароблені кошти. Також вона мала суттєві заощадження після років сумлінної праці і як акціонер Білоцерківського комбінату хлібопродуктів з часу його заснування отримувала дивіденди, а також отримала у спадок від померлого чоловіка квартиру в м.Біла Церква, яку разом із власною квартирою у цьому ж місті, а також старовинними іконами її бабусі, було продано для того, щоб оплатити придбання земельних ділянок і будинку, який на той момент був вдвічі меншим за теперішній. Крім того, у будинку, який знаходиться по АДРЕСА_2 , зареєстрований її онук, який має дитину з інвалідністю, та якій необхідно якомога частіше перебувати на свіжому повітрі у зв?язку з діагнозом. Позивач посилається на рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19 жовтня 2022 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеним в дію Указами Президента України від 19 жовтня 2022 року №726/2022, від 19 жовтня 2022 року №727/2022 про застосування санкцій у вигляді блокування активів до відповідача, як до особи, що завдає істотної шкоди національній безпеці, суверенітету або територіальній цілісності України та агресії рф, але не надав суду докази, які б підтверджували інформацію, що відповідач, на якого накладено санкції у вигляді блокування активів, є особою, яка опосередковано володіє на дату подання позову такими активами як: житловий будинок загальною площею 442,8 кв.м, який знаходиться по АДРЕСА_2 ; домоволодіння загальною площею 101 кв.м, яке знаходиться в Київській області Макарівського району Яблунівської сільської ради, та земельних ділянок із кадастровими номерами: 3222485901:01:001:5005, 3222788900:05:006:0009, 3222788900:05:006:0010, 3222485901:01:001:5004, 3222485901:01:001:5008, 3222788900:05:006:0023, 3222788900:05:006:0028. Також позивачем не надано доказів, які підтверджують, що відповідач є особою, що надає підтримку і фінансування військових дій, розгорнутих рф щодо України. На її думку, суд першої інстанції помилково прийняв позицію позивача, яка побудована тільки на міркуваннях, посиланнях на публікації у засобах масової інформації, домислюванні, викладені в рішенні суду доводи не були оцінені відповідно до обставин справи та не підтверджені доказами, тому рішення підлягає скасуванню в частині вилучених у дохід держави зазначених вище об?єктів.
11 грудня 2024 року Міністерством юстиції України подано відзив на апеляційну скаргу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача ОСОБА_2 , який обґрунтовано тим, що згідно даних з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 (актовий запис про народження від 14 грудня 1964 року №83). У розумінні антикорупційного та податкового законодавства України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважаються близькими (пов`язаними) особами. Контроль за вказаними активами, які на праві власності належать ОСОБА_2 з боку відповідача ОСОБА_1 підтверджується: 
1) відповідно до Єдиного реєстру довіреностей ОСОБА_2 видавала наступні довіреності: - Довіреність на здачу в оренду будинку і земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_3 (кадастрові номери: 3222788900:05:006:0009, 3222788900:05:006:0010, 3222788900:05:006:0023) від 28 жовтня 2015 року (реєстраційний номер: 43065995, номер у реєстрі нотаріальних дій: 724, строк довіреності: до 28 жовтня 2020 року), що видана на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ; - Довіреність на здачу в оренду будинку і земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_3 (кадастрові номери: 3222788900:05:006:0009, 3222788900:05:006:0010, 3222788900:05:006:0023) від 11 листопада 2015 року (реєстраційний номер: 43122647, номер у реєстрі нотаріальних дій: 780, строк довіреності: до 11 листопада 2020 року), що видана на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Вказане свідчить, що ОСОБА_1 може опосередковано через свою матір ОСОБА_2 вчиняти дії щодо зареєстрованих на її ім`я активів, тотожні праву розпорядження ними, а також впливати на ОСОБА_2 таким чином, щоб ОСОБА_2 надавала офіційні документи, на підставі яких відповідач мала б діяти у межах чинного законодавства щодо розпорядження її майном; 
2) ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_3 до моменту втечі з України (23 лютого 2022 року) постійно проживали у житловому будинку, що на праві власності належить ОСОБА_2 , відповідно до будинкової книги для прописки громадян, ОСОБА_1 та її чоловік прописані у будинку, який на праві власності належить ОСОБА_2 . Вказане підтверджує те, що саме підсанкційна особа ОСОБА_1 фактично здатна визначати долю житлового будинку, приймає рішення у питаннях перепланування будинку, виборі інтер?єру та оформлення його зовнішнього вигляду. Житловий будинок повністю облаштований під потреби та бажання ОСОБА_1 , а не його формальної власниці - ОСОБА_2 , та свідчить, що реальним власником будинку, який на праві власності належить ОСОБА_2 , є ОСОБА_1 ;
3) відповідно до наявної в матеріалах справи інформації ОСОБА_2 перетнула державний кордон України через пункт пропуску Ягодин 29 квітня 2022 року, покинула територію України і переїхала на постійне перебування в м.москва рф де проживає разом із відповідачем ОСОБА_1 , що вказує на сталість та продовжуваність зв`язку між ними, вплив ОСОБА_1 на ОСОБА_2 та продовжуваність сталих стосунків у м.москва рф. Вплив ОСОБА_1 на ОСОБА_2 підтверджується також наданим інтерв?ю «Дни.ру», розміщеному у мережі Інтернет, яким підтверджується, що саме на вимогу ОСОБА_1 . ОСОБА_2 , попри небажання залишати Україну, виїхала до рф. 
25 серпня 1996 року Президентом України було видано Указ «Про грошову реформу в Україні» №762/96 (далі Указ). Відповідно до ст.1 Указу, починаючи із 02 вересня, в Україні проводиться грошова реформа - введення в обіг визначеної Конституцією та іншим законодавством України національної валюти України, якою є гривня та її сота частина копійка. Згідно з ст.3 Указу, українські карбованці підлягають обміну на гривні (банкноти та розмінну монету) за курсом 100 000 карбованців на 1 гривню. Відповідно до абз.2 ст.4 Указу, починаючи із 24 години 16 вересня 1996 року, функціонування українського карбованця в готівковому обігу припиняється та з цього моменту єдиним законним засобом платежу на території України є гривня. Тому, навіть якщо ОСОБА_2 було конвертовано майновий сертифікат КП «БІЛОЦЕРКІВХІБПРОДУКТ» від 07 травня 1996 року №268-5 на суму 1 050 000 крб у готівку та в подальшому вказану суму було в повному обсязі обміняно на гривню, розмір вказаних грошових коштів становив би 10 грн 50 коп. Крім того, доказів отримання ОСОБА_2 у спадок від померлого чоловіка квартири в м.Біла Церква, а також доказів продажу вказаної квартири та іншої квартири у м.Біла Церква, «старовинних ікон» і отримання прибутків від продажу вказаного майна, ОСОБА_2 надано не було. Оскільки ОСОБА_2 не отримувала доходів, достатніх для купівлі вищевказаних активів, та виходячи зі змісту поняття пов?язана особа, очевидним є те, що нерухоме майно придбане за сприяння і за рахунок ОСОБА_1 , яка отримувала доходи як від своєї творчої професії, так і від політичної посади - народного депутата України, вкладала вказані кошти в активи, право власності на які оформлювалося на її матір - ОСОБА_2 ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та син відповідача ОСОБА_4 покинули територію України ще у 2022 році, тривалий час не проживають на території України, що свідчить про те, що житловий будинок, розташований по АДРЕСА_2 , більше двох років не є фактичним та єдиним місцем їх проживання. Крім того, ОСОБА_4 не є власником цього будинку в цілому або його частки, натомість, він є власником квартири, що знаходиться по АДРЕСА_4 , яке набув у власність на підставі договору дарування від 30 квітня 2011 року №407 від своєї матері ОСОБА_1 . Оскільки квартиру, яка належить ОСОБА_4 , не було заявлено до стягнення, у нього та його малолітньої дитини наявне житло в Україні, позовні вимоги Мін`юсту не зачіпають майнові права ОСОБА_4 , його малолітньої дитини і не позбавляють їх місця проживання. У зв?язку із викладеним, представник позивача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Вищого антикорупційного суду від 22 жовтня 2024 року - без змін.
У судовому засіданні представники позивача Міністерства юстиції України Кржевін В.М. та Сербін І.І. проти вимог апеляційної скарги третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача ОСОБА_2 заперечували, підтримавши наданий відзив на апеляційну скаргу.
Відповідач ОСОБА_1 та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.
Так, згідно зі ст.283-1 КАС України про розгляд апеляційної скарги учасники справи та їх представники, особа, яка не брала участі у справі та подала апеляційну скаргу з підстави вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повідомляються в порядку, передбаченому ст.268 цього Кодексу. 
Відповідно до ст.268 КАС України про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної ч.1 цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.
Відповідно до абз.2 ч.5 ст.283-1 КАС України неприбуття в судове засідання учасника справи та його представника, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи в суді першої інстанції та не може бути підставою для зупинення строків її розгляду, відкладення засідання на інший час чи дату або оголошення перерви в судовому засіданні.
Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду згідно із ч.2 ст.268 КАС України ухвалу про відкриття провадження, ухвалу про призначення справи до апеляційного розгляду опубліковано на веб-порталі судової влади України (т.3 а.с.172, 186-187) та разом із повістками про виклик у судове засідання надіслано за відомими суду їх поштовими та електронними адресами (т.3 а.с.176, 178, 179, 183).
За таких обставин, колегія судів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності відповідача та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Міністерства юстиції України - Кржевіна В.М., Сербін І.І., перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою з огляду на таке.
Згідно із ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідачем ОСОБА_1 та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 рішення Вищого антикорупційного суду від 22 жовтня 2024 року не оскаржено, строк для його оскарження станом на дату ухвалення колегією апеляційної інстанції постанови сплив, тому у частині позовних вимог до вказаних осіб рішення набрало законної сили. 
Рішенням Ради національної безпеки та оборони України від 19 жовтня 2022 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» до ОСОБА_5 застосовано, в тому числі, санкцію у виді блокування активів строком на 5 років, яке введено в дію Указом Президента України від 19 жовтня 2022 року №726/2022. Вказані підзаконні нормативно-правові акти є актами індивідуальної дії та не порушують права ОСОБА_2 .
А тому, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції колегією суддів перевіряється у межах доводів та вимог апеляційної скарги третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача ОСОБА_2 та у межах частини судового рішення, яким могли бути порушені її права, а тому її вимоги в частині відсутності доказів, які підтверджують, що відповідач є особою, до якої можна було застосувати санкції, не підлягають до задоволення. 
Згідно ст.1 Закону України "Про санкції" від 14 серпня 2014 року № 1644-VII із змінами і доповненнями (далі - Закон № 1644-VII) з метою захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави можуть застосовуватися спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (далі - санкції). Санкції можуть застосовуватися з боку України по відношенню до іноземної держави, іноземної юридичної особи, юридичної особи, яка знаходиться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність, а санкції у виді позбавлення державних нагород - проти будь-яких нагороджених осіб, зазначених у частині четвертій статті 3 цього Закону. Застосування санкцій не виключає застосування інших заходів захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, її економічної самостійності, прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави.
Відповідно до ст.3 Закону № 1644-VII підставами для застосування санкцій є: 1) дії іноземної держави, іноземної юридичної чи фізичної особи, інших суб`єктів, які створюють реальні та/або потенційні загрози національним інтересам, національній безпеці, суверенітету і територіальній цілісності України, сприяють терористичній діяльності та/або порушують права і свободи людини і громадянина, інтереси суспільства та держави, призводять до окупації території, експропріації чи обмеження права власності, завдання майнових втрат, створення перешкод для сталого економічного розвитку, повноцінного здійснення громадянами України належних їм прав і свобод; 2) резолюції Генеральної Асамблеї та Ради Безпеки Організації Об`єднаних Націй; 3) рішення та регламенти Ради Європейського Союзу; 4) факти порушень Загальної декларації прав людини, Статуту Організації Об`єднаних Націй. Застосування санкцій ґрунтується на принципах законності, прозорості, об`єктивності, відповідності меті та ефективності. Підставою для застосування санкцій також є вчинення іноземною державою, іноземною юридичною особою, юридичною особою, яка знаходиться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземцем, особою без громадянства, а також суб`єктами, які здійснюють терористичну діяльність, дій, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, стосовно іншої іноземної держави, громадян чи юридичних осіб останньої. Підставою для застосування санкції у виді позбавлення державних нагород України, інших форм відзначення може бути також вчинення нагородженою особою дій, що популяризують або пропагують державу-агресора та її органи влади, представників органів влади держави-агресора та їхні дії, що створюють позитивний образ держави-агресора, виправдовують чи визнають правомірною окупацію території України.
Згідно з пп.1-1 п.1 ч.1 ст.4 Закону № 1644-VII видами санкцій згідно з цим Законом є: 1-1) стягнення в дохід держави активів, що належать фізичній або юридичній особі, а також активів, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними;
Частиною 1 ст.5-1 Закону № 1644-VII, у тому числі, визначено, що санкція, передбачена пунктом 1-1 частини першої статті 4 цього Закону, має винятковий характер та може бути застосована лише щодо фізичних та юридичних осіб, які своїми діями створили суттєву загрозу національній безпеці, суверенітету чи територіальній цілісності України (в тому числі шляхом збройної агресії чи терористичної діяльності) або значною мірою сприяли (в тому числі шляхом фінансування) вчиненню таких дій іншими особами, у тому числі до резидентів у розумінні Закону України "Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів". Ця санкція може бути застосована у період дії правового режиму воєнного стану чи після його припинення або скасування (якщо позовну заяву про застосування цієї санкції подано в період дії правового режиму воєнного стану) та за умови, що на відповідну фізичну чи юридичну особу в порядку, визначеному цим Законом, вже накладено санкцію у виді блокування активів. Накладення на активи арешту, встановлення щодо них мораторію чи будь-яких інших обтяжень (заборони розпоряджатися або користуватися ними), а також перебування таких активів у заставі не перешкоджає стягненню цих активів у дохід держави як санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини першої статті 4 цього Закону, а також здійсненню реєстраційних дій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".
Із матеріалів справи вбачається, що 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією рф проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Президент України видав Указ №64/2022 про введення воєнного стану в Україні із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 току та в той же день набрав чинності. Надалі воєнний стан неодноразово продовжувався. Наразі Указом Президента України №740/2024, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №4024-IX від 28 жовтня 2024 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб, тобто до 08 лютого 2025 року.
Таким чином, на момент звернення Міністерства юстиції України до Вищого антикорупційного суду із позовною заявою до ОСОБА_1 та третіх осіб і розгляду апеляційної скарги в Україні продовжує діяти правовий режим воєнного стану.
Рішення Вищого антикорупційного суду від 22 жовтня 2024 року у частині наявності підстав та застосування до відповідача ОСОБА_1 санкції у виді стягнення активів в дохід держави, передбачені абз.1-3 пп. «в» п.2 абз.4 ч.1 ст.5-1 Закону України «Про санкції» набрало законної сили.
Підпунктом 1-1 ч.1 ст.4 Закону № 1644-VII передбачена можливість стягнення активів в дохід держави, які формально не належать на праві власності підсанкційній особі, однак мають з нею певний зв`язок у виді неформалізованого контролю. 
Відповідно до положень абз.3 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», пп. «в» п.14.1.159 ст.14 ПК України та ст.1 Закону України «Про захист економічної конкуренції», близькими або пов`язаними фізичними особами вважаються такі, які є батьками та дітьми.
Згідно з матеріалами справи третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача ОСОБА_2 є матір`ю відповідача ОСОБА_1 , що підтверджується актовим записом про народження №83 від 14 грудня 1964 року (т.1 а.с.174-175) та повним витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (т.2 а.с.119-121), та у розумінні норм закону вони є близькими особами.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29 лютого 2024 року №367873782 та від 02 вересня 2024 року №393176433, ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_11 ) є власницею: 1) земельної ділянки, кадастровий номер: 3222788900:05:006:0009, загальна площа: 2,8325 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса нерухомого майна: Київська обл., Макарівський р., с/рада. Яблунівська (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 826636732227); 2) земельної ділянки, кадастровий номер: 3222788900:05:006:0010, загальна площа: 2,6937 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса нерухомого майна: Київська обл., Макарівський р., с/рада. Яблунівська (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 818914632227); 3) земельної ділянки, кадастровий номер: 3222788900:05:006:0023, загальна площа: 0,3 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса нерухомого майна: Київська обл., Макарівський р., с/рада. Яблунівська (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 827010632227); 4)земельної ділянки, кадастровий номер: 3222788900:05:006:0028, загальна площа: 3,274 га, цільове призначення: для ведення особистого селянською господарства, адреса нерухомого майна: Київська обл., Макарівський р., с/рада. Яблунівська (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 253259532227); 5) земельної ділянки, кадастровий номер: 3222485901:01:001:5004, загальна площа: 0,0871 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1185782132224); 6) земельної ділянки, кадастровий номер: 3222485901:01:001:5005, загальна площа: 0,0838 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1184769132224); 7)земельної ділянки, кадастровий номер: 3222485901:01:001:5008, загальна площа: 0,0384 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 ний номер об`єкта нерухомого майна: 1184732932224); 8) житлового будинку, загальна площа: 442,8 кв.м, житлова площа: 177,7 кв.м, складові частини об`єкту нерухомого майна: літня кухня, Б, сарай, В. погріб, Г, альтанка, Д, вольєр, Е, теплиця, З, вимощення, І, вигрібна яма, II, свердловина, III, огорожа., 1, 5-7, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1213445232224) та 9) домоволодіння, загальна площа: 101 кв.м, житлова площа: 48,8 кв.м, складові частини об`єкту нерухомого майна: житловий будинок, А, цокольний поверх, А1, погріб, Б, навіс, В, свердловина, І, огорожа, № 1-4, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1210076232224) (т.1 а.с.165-173 т.2 а.с.182-198).
Згідно з інформаційною довідкою КНДІСЕ від 22 травня 2024 року №10808/9454-2-24/42 мінімальна ринкова вартість нерухомого майна на дату набуття у власність ОСОБА_2 з врахуванням цін, зазначених у договорах купівлі-продажу таких об`єктів нерухомості, знаходиться у діапазоні від 2 935 001 грн 40 коп до 3 131 001 грн 40 коп (т.1 а.с.159-160, т.2 а.с.205-208).
Відповідно до інформації Державної податкової служби України про джерела/суми виплаченого доходу, ОСОБА_2 за період із 1 кварталу 1998 року по 4 квартал 2017 року отримала сумарний дохід біля 530 000 гривень (т.1 а.с.177-186, т.2 а.с.216-219), що з врахуванням необхідності понесення витрат на харчування, сплату комунальних та інших платежів, свідчить про відсутність достатніх фінансових можливостей у ОСОБА_2 на придбання, зареєстрованих за нею об`єктів нерухомості ( 530 000 грн : 120 (10 років х 12 міс) = 4 416 грн 67 коп на місяць). Доказів на спростування такого висновку суду першої інстанції матеріали справи не містять та колегії суддів не надано. 
Так, на підтвердження своїх доводів третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача ОСОБА_2 не надано доказів наявності у неї суттєвих заощаджень, зокрема довідки про інші доходи, іншого розміру дивідендів, отриманих від Білоцерківського комбінату хлібопродуктів, розміру спадкового майна та ціни його продажу (якщо таке мало місце). Надані ОСОБА_2 приватизаційне платіжне доручення №160 від 10 травня 1994 року та довідка КП «БІЛОЦЕРКІВХЛІБОРОДУКТ» №268-5 від 05.05.1996 року не спростовують висновки колегії суддів першої інстанції, оскільки дані документи свідчать про отримання нею у КП «БІЛОЦЕРКІВХЛІБОРОДУКТ» майнового сертифікату на суму 1 050 000 крб, а не доходів.
Враховуючи те, що ОСОБА_2 на території України та на території рф спільно проживала із відповідачем ОСОБА_1 , пов`язана з нею спільним побутом, колегія суддів першої інстанції дійшла висновку, що нерухоме майно придбане за сприяння та за рахунок відповідача ОСОБА_1 , яка отримувала доходи від своєї творчої професійної діяльності та від політичної посади - народного депутата України згідно даних позивача у сумі біля 5 660 000 грн, з яким погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.
Те, що відповідач ОСОБА_1 може опосередковано, через свою матір ОСОБА_2 , вчиняти дії щодо зареєстрованих на її ім`я активів та може впливати на ОСОБА_2 таким чином, щоб вона видавала офіційні документи, на підставі яких відповідач мала б діяти у межах чинного законодавства, підтверджується копією довіреності №НАР 918246 від 11 листопада 2015 року, якою ОСОБА_2 уповноважила, в тому числі ОСОБА_1 , здати в оренду будинок із земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельні ділянки, за адресою Київська область, Макарівський район, с/рада Яблунівська (кадастрові номери 3222788900:05:006:0009, 3222788900:05:006:0010, 3222788900:05:006:0023), за якою ОСОБА_1 мала право укладати договір та/або договори оренди (найму) належних ОСОБА_2 будь-яких земельних ділянок та будь-яких житлових будинків на умовах, визначених ОСОБА_1 на власний розсуд, отримувати належні ОСОБА_2 грошові кошти та розпоряджатися ними на свій розсуд (т.1 а.с.164).
Також, відповідно до будинкової книги для прописки громадян відповідач ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_3 зареєстровані у будинку АДРЕСА_1 (т.2 а.с.114-118) та до моменту виїзду з України постійно проживали у ньому, що на праві власності належить ОСОБА_2 . При цьому, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що докази, які містяться в матеріалах справи, дають підстави для висновку, що саме підсанкційна особа ОСОБА_1 фактично здатна визначати долю житлового будинку, приймати рішення у питаннях його перепланування, виборі інтер`єру та оформлення його зовнішнього вигляду. Житловий будинок повністю облаштований під потреби та бажання ОСОБА_1 , а не його формальної власниці - ОСОБА_2 (т.1 а.с.190-210).
Згідно ч.4, 5 ст.9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських об`єднань.
Правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім?ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом із ним і ведуть із ним спільне господарство. Сам факт переходу права власності на житло до іншої особи не є безумовною підставою для виселення членів сім`ї власника цього нерухомого майна (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі №447/455/17, постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі №643/18788/15-ц, постанова Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі №723/983/22). Доводи апеляційної скарги про те, що у будинку, який знаходиться по АДРЕСА_2 зареєстрований внук ОСОБА_2 , який має дитину з інвалідністю, та залишення рішення в силі матиме наслідком втрату ним права користування цим майном у зв?язку із застосуванням санкцій, передбачених п.1-1 ч.1 ст.4 Закону України «Про санкції», не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки такі питання, у разі необхідності, вирішуються у порядку цивільного судочинства, а не адміністративного. Крім того, відповідно до медичного висновку КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Шевченківського району міста Києва №27 від 27 травня 2021 року ОСОБА_6 (син ОСОБА_4 ) проживає разом із матір?ю у квартирі по АДРЕСА_4 , яка, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об?єктів нерухомого майна, на праві власності належить внуку ОСОБА_2 - ОСОБА_4 (т.2 а.с.241-242, т.3 а.с.137), тому, підстав вважати, що ОСОБА_6 буде позбавлений житла у зв?язку із застосуванням санкцій, немає.
Інші доводи апеляційної скарги були предметом судового розгляду в суді першої інстанції та висновків колегії суддів першої інстанції не спростовують.
Відповідно до ч.8 ст.283-1 КАС України за результатами розгляду апеляційної скарги Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду ухвалює, в тому числі, постанову про залишення судового рішення без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.
Керуючись ст.283-1, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, 

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача ОСОБА_2 на рішення Вищого антикорупційного суду від 22 жовтня 2024 року залишити без задоволення.
Рішення Вищого антикорупційного суду від 22 жовтня 2024 року у справі за позовом Міністерства юстиції України до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про застосування санкції, передбаченої п.1-1 ч.1 ст.4 Закону України «Про санкції», залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Повний текст постанови складено 13 грудня 2024 року.

Головуючий - суддя                                                Д.С. Чорненька

судді:                                                                С.Б. Боднар

                                                               І.В. Панаід