Справа № 463/1039/24                                Головуючий у 1 інстанції: Жовнір Г.Б. 
Провадження № 22-ц/811/1885/24                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 грудня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
головуючої: Н.П. Крайник 
суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 16 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної із пошкодженням транспортного засобу, -
В С Т А Н О В И В:
09.02.2024 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_3  та ОСОБА_1 , в якому просиластягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 20 644,86 грн, пов`язану з пошкодженням транспортного засобу та понесені витрати на проведення експертизи в розмірі 3000 грн.
В обґрунтування позову посилалася на те, що 08.09.2022 о 15.40 год. по вул. Січева, 14 в м.Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю належного їй на праві власності транспортного засобу «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_1 та транспортним засобом «ВАЗ 2108-01», н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який належить на праві власності відповідачці ОСОБА_3 . Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 17.11.2022 відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.
Відповідно до висновку експерта №22351 від 07.04.2023, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_1 , становить 20466,86 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність власника та водія транспортного засобу «ВАЗ 2108-01», н.з. НОМЕР_2 , на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, вона зверталася у Моторно (транспортне) страхове бюро України щодо виплати страхового відшкодування. Однак, листом від 17.11.2023 їй було відмовлено у здійсненні регламентної виплати з підстав невідповідності на момент дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_1 вимогам п.1.7 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме - внаслідок його експлуатації особами, відповідальність яких не застрахована.
За таких обставин позивачка вважала, що належними відповідачами у справі є  ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , як власник та володілець транспортного засобу. При цьому, з врахуванням положень ст.1187 ЦК України відповідальність за шкоду заподіяну джерелом підвищеної небезпеки наступає незалежно від винних дій власника такого джерела. Тому відповідальність за заподіяну їй шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди повинні нести обоє відповідачів - власник автомобіля та володілець автомобіля, який безпосередньо кермував ним у момент ДТП. 
Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної із пошкодженням транспортного засобу в розмірі 20 644,86 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати пов`язані з розглядом справи у розмірі 4 211, 20 грн.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про солідарне стягнення відшкодування з ОСОБА_3 відмовлено.
Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .
Вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що висновки суду про те, що збитки з відповідача підлягають стягненню без урахування коефіцієнта фізичного зносу є безпідставними та такими, що суперечать матеріалам справи. Так, з винуватця ДТП може бути стягнуто збитки без урахування коефіцієнта фізичного зносу деталей автомобіля лише у випадку фактичного використання потерпілим нових вузлів, деталей для ремонту автомобіля. Однак позивач не надав суду доказів того, що він здійснив фактичний ремонт автомобіля, в ході якого ним були використані нові комплектуючі деталі та вузли взамін пошкоджених. Тобто, позивач не довів розмір завданого збитку. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тому висновок суду, що реальними збитками позивача є вартість ремонту з використанням нових вузлів і деталей не підтверджений відповідними доказами, якими можуть бути документи, що підтверджують фактичне проведення позивачем ремонту. Згідно висновку експерта №22351 від 07.04.2023, складеного судовим експертом Холодцовим Д.В. вартість відновлювального ремонту автомобіля в результаті його пошкодження внаслідок ДТП складає 20644,86 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля складає 6851,66 грн. Із вказаного висновку вбачається, що при проведенні дослідження експертом враховувався протокол технічного огляду колісного транспортного засобу, яким було визначено характер отриманих автомобілем пошкоджень та складена ремонтна калькуляція. Позивачем безпідставно заявлено розмір завданої матеріальної шкоди в розмірі 20644,86 грн, що становить вартість ремонту без врахування фізичного зносу складових транспортного засобу, оскільки пошкоджений транспортний засіб не є новим та експертом зазначено коефіцієнт зносу автомобіля - 0,7. Згідно висновку експерта вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомлектованого КТЗ. Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ. Тобто, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
       На підставі викладеного вважає, що судом не враховано, що відповідно до висновку експерта реальними збитками позивача є реальна вартість втраченого майна з врахуванням фізичного зносу та вартість робіт на відновлення майна в розмірі 6851,66 грн.
Таким чином закон покладає на відповідача обов`язок компенсувати позивачу вартість нових вузлів та деталей взамін зношених лише у випадку заміни старих вузлів та деталей на нові.
Просить рішення суду скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної із пошкодженням транспортного засобу в розмірі 20644,86 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної із пошкодженням транспортного засобу в розмірі 6851,66 грн. 
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).
У відповідності до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнав власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнав чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Згідно з п. 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.
За змістом цих положень законодавства, величина коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).
Встановлено, що 08.09.2022 о 15.40 год. по вул. Січева, 14 в м. Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі двох транспортних засобів. 
Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 17.11.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України на накладеного адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Судом встановлено, що ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2108-01», н.з. НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом, здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_1 , який стояв, що спричинило технічні пошкодження транспортного засобу, чим порушив п.2.3 б, 10.9 Правил дорожнього руху України. 
Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження №22351 від 07.04.2023 вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Transporter Т5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, становить 20644,86 грн.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є позивачка ОСОБА_2 .
На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «ВАЗ 2108-01», н.з. НОМЕР_2 , застрахована не була.
Як вбачається з відповіді Моторного (транспортного) страхового бюро України від 17.11.2023, позивачу відмовлено у проведенні регламентної виплати на підставі п.1.7 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з відсутністю на момент дорожньо-транспортної пригоди укладеного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_1 та зазначено, що оскільки підстав для отримання позивачем страхового відшкодування, регламентних виплат не виникло, позивач вправі вимагати відшкодування заподіяної шкоди від винної в ДТП особи. 
Матеріалами справи встановлено, що на момент заподіяння шкоди автомобілю позивача відповідач ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2108-01», н.з. НОМЕР_2 зі згоди власника, яка відповідно до абзацу 2 п.2.2. Правил дорожнього руху України, передала йому у користування транспортний засіб разом з реєстраційним документом на нього.
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_3 являлася лише власником транспортного засобу, в момент дорожньо-транспортної пригоди ним не володіла, тому не являється зобов`язаною особою за відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки.
З наданого долученого позивачем на обґрунтування розміру шкоди висновку автотоварознавчого дослідження, такий відповідає усім вимогам належності та допустимості доказів, складений у відповідності до вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092. Висновок містить розрахунок вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля як з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, так і без нього.
Крім того, застосування коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу насамперед пов`язується із конкретно визначеними законодавством випадками, зокрема при виплаті страховиком страхового відшкодування, в той час, як законодавчих обмежень при стягненні вартості шкоди з винної особи - володільця джерела підвищеної небезпеки законодавство не містить. А тому, підстав для стягнення з відповідача шкоди в розмірі, зменшеному на коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу, суд не вбачає.
Також колегія суддів погоджується з висновком районного суду про відсутність підстав для зменшення розміру шкоди на суму вартості світловідбивача, оскільки як вбачається з фототаблиці, долученої до висновку експерта, такий розташований в межах площини пошкодження заднього бампера транспортного засобу позивачки, а тому обґрунтування про відсутність доказів його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 08.09.2022 , не заслуговують на увагу.
Доводи апелянта про те, що позивачем безпідставно заявлено розмір завданої матеріальної шкоди на суму 20644,86 грн на увагу не заслуговують, оскільки відповідачем належними доказами не спростовано розмір завданої ним шкоди.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено - 12 грудня 2024 року.
Керуючись до ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Личаківського районного суду міста Львова від 16 травня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
Повний текст постанови складено 12 грудня 2024 року.

Головуючий:        Н.П. Крайник 

Судді:        Я.А. Левик 

               М.М. Шандра