ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року	  м. Одеса	Справа № 916/10/24	
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №1
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:
головуючого судді Савицького Я.Ф.,
        суддів: Діброви Г.І.,
         Колоколова С.І.,
секретар судового засідання – Полінецька В.С.,
за участю представників учасників судового процесу:
від прокуратури: Гузь В.Г., за посвідченням;
від позивача: Явченко Д.В, у порядку самопредставництва;
від відповідача: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства “БАСТІОН-2015”
на рішення Господарського суду Одеської області
від 10 вересня 2024 року (повний текст складено 19.09.2024)
у справі №916/10/24
за позовом: Виконувача обов`язків керівника Київської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради
до відповідача: Приватного підприємства “БАСТІОН-2015”
про усунення перешкод у володінні та користуванні земельною ділянкою шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва, -

суддя суду першої інстанції: Нікітенко С.В.,
місце винесення рішення: м. Одеса, проспект Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області
Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.
В судовому засіданні 11.12.2024 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 виконувач обов`язків керівника Київської окружної прокуратури міста Одеси (далі – прокурор) звернувся до Господарського суду Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради (далі також – позивач, ОМР) з позовними вимогами до Приватне підприємство (ПП) “БАСТІОН-2015” (далі також – відповідач, Підприємство), якими просив суд зобов`язати відповідача за власний рахунок усунути перешкоди у володінні та користуванні земельною ділянкою територіальної громади міста Одеси загальною площею 421 кв.м. шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва - нежитлової будівлі загальною площею 295,6 кв.м за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 153Д/1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1436928151101).
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем вимог законодавства щодо використання та забудови земельної ділянки комунальної власності, оскільки будівництво об`єкта нерухомості Приватним підприємством “БАСТІОН-2015” здійснено на земельній ділянці комунальної власності, яка не передавалась у власність чи користування відповідачу. 
Обґрунтовуючи підстави для представництва інтересів Одеської міської ради, прокурор вказує на бездіяльність останньої, якою не вжито заходів цивільно-правового реагування щодо усунення відповідних порушень при забудові землі комунальної власності та створення перешкод у користуванні нею, що не може відповідати суспільному інтересу та порушує інтереси держави, у зв`язку із чим, відповідно до ст.131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", наявні підстави для вжиття Київською окружною прокуратурою м. Одеси заходів представницького характеру шляхом пред`явлення даного позову з метою захисту інтересів держави.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 10.09.2024 у справі №916/10/24 (суддя Нікітенко С.В.) позов задоволено повністю. Зобов`язано Приватне підприємство “БАСТІОН-2015” за власний рахунок усунути перешкоди у володінні та користуванні земельною ділянкою територіальної громади міста Одеси загальною площею 421 кв.м. шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва - нежитлової будівлі загальною площею 295,6 кв.м за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 153Д/1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1436928151101). Крім того, вказаним рішенням з Приватного підприємства “БАСТІОН-2015” на користь Одеської обласної прокуратури суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн.
У вказаному рішенні суд першої інстанції виходив із встановлення факту того, що нерухоме майно відповідача є об`єктом самочинного будівництва. При цьому, суд вказав, що незважаючи на те, що станом на теперішній час право власності на спірний об`єкт нерухомого майна – нежитлову будівлю загальною площею 295.6 кв. м за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 153Д/1, зареєстровано за ПП “БАСТІОН-2015”, така реєстрація не змінює правовий режим будівництва як самочинного, оскільки такий об`єкт побудовано на земельній ділянці комунальної власності, яка не відводилась для такої мети. З огляду на те, що спірний об`єкт нерухомого майна незаконно побудований на земельній ділянці в межах міста Одеси, суд першої інстанції дійшов висновку, що ПП “БАСТІОН-2015” зобов`язано за власний рахунок усунути перешкоди у володінні та користуванні земельною ділянкою територіальної громади міста Одеси загальною площею 421 кв.м., шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва.
Не погоджуючись зі вказаним рішенням суду першої інстанції, до Південно-західного апеляційного господарського суду звернулось Приватне підприємство  “БАСТІОН-2015” з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області від 10.09.2024 у справі №916/10/24, з якої вбачається, що апелянт просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову виконувача обов`язків керівника Київської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Приватного підприємства “БАСТІОН-2015” про усунення перешкод у володінні та користуванні земельною ділянкою шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва – відмовити.
Узагальнені доводи апеляційної скарги полягають у тому, що враховуючи встановлені обставини у судових рішеннях у господарській справі №916/1989/20 та цивільній справі №520/16267/19, а також висновки судів у вказаних справах, на даний час Приватне підприємство «БАСТІОН-2015» являється законним власником спірного нежитлового приміщення.
Апелянт вказує, що підстав для знесення об`єкта нерухомого майна нежитлового приміщення розташованого в м. Одесі по вул. Фонтанська дорога, 153Д/1 (реєстраційний номер:1436932851101) не має, так як у вищенаведених рішеннях встановлені приюдиційні обставини щодо проведення реконструкції нежитлового приміщення та обставини щодо набуття права власності на об`єкт нерухомого майна нежитлового приміщення Приватним підприємством «БАСТІОН-2015» у межах відповідних норм законодавства.
Відповідач вважає незрозумілим, чому суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не навів підстав для неврахування зазначених судових рішень, які мають вирішальне значення для вирішення даної справи та в яких встановлено, що порушень щодо обставин набуття права власності ПП «БАСТІОН-2015» на об`єкт нерухомого майна нежитлового приміщення, а також його реконструкції, не має.
Отже, на переконання апелянта, позовні вимоги про знесення нерухомості відповідача не можуть бути задоволені.
Детальніше доводи ПП «БАСТІОН-2015» викладені в апеляційній ній скарзі.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.10.2024, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства “БАСТІОН-2015” на рішення Господарського суду Одеської області від 10.09.2024 у справі №916/10/24 та призначено її розгляд на 11 грудня 2024 року о 10:30 год. 
07.11.2024 від Київської окружної прокуратури міста Одеси до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому прокурор, також з посиланням на рішення у справі №520/16267/19, не погоджується з доводами останньої, вважає її необґрунтованою та безпідставною, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін. 
11.12.2024, до початку судового засідання, від ПП «БАСТІОН-2015» до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про розгляд справи №916/10/24 за відсутності представника відповідача.
В судовому засіданні 11.12.2024 представник прокуратури, виклавши свою правову позицію, заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу без задоволення. Представник Одеської міської ради підтримав позицію прокуратури.
Представник апелянта у судове засідання не з`явився; про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.
Згідно з ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на рішення суду, враховуючи те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, зважаючи на наявність клопотання відповідача про розгляд справи за його відсутності, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника ПП «БАСТІОН-2015».
У судовому засіданні 11.12.2024 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, заслухавши представника позивача, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як зазначає прокурор, Київською окружною прокуратурою м. Одеси в рамках здійснення конституційної функції представництва інтересів держави в суді вивчено питання законності будівництва нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , за наслідком чого встановлено, що рішенням державного реєстратора Комунального підприємства “Реєстраційна служба Одеської області” Махортова І.О. від 08.12.2017 за індексним номером 38610613 за Райчуком Андрієм Олександровичем зареєстровано право власності на господарську будівлю загальною площею 184,1 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1431917151101).
Підставою для державної реєстрації зазначено: виписка №332, видана 10.12.1992 від імені виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих, та технічний паспорт, виданий 05.12.2017 ТОВ “ПРОФПРОЕКТ”.
Разом з тим, відповідно до інформації Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради, виконавчим комітетом Одеської міської ради народних депутатів рішення №332 від 10.12.1992 щодо відведення земельних ділянок під забудову в АДРЕСА_1 , в тому числі на користь ОСОБА_1 не приймалось (т. 1 а.с. 121-123).
Також, за твердженням позивача, Одеською міською радою не приймалось і рішення щодо передачі у власність чи користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 (з урахуванням дробів і літер). 
Водночас, матеріали справи свідчать, що в подальшому відбувся поділ об`єкту нерухомості площею 184,1 кв.м., про що державним реєстратором Махортовим І.О. внесено відповідні відомості в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (т. 1 а.с. 112-114).
За твердженням прокурора, в результаті вказаного поділу Райчук А.О. став власником нежитлової будівлі загальною площею 182,1 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1436928151101) та нежитлового приміщення загальною площею 2 кв.м., про що свідчить висновок ТОВ «Профпроект» від 08.12.2017 №02/12 (т. 1 а.с. 92).
У січні 2018 між гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 було укладено договір дарування від 03.01.2018 (зареєстрований в реєстрі за №20), згідно з яким ОСОБА_1 подарував нежитлової будівлі загальною площею 182,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 1436928151101) ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 95-96).
Аналогічний договір дарування нежитлової будівлі загальною площею 182,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 1436928151101) був укладений 03.01.2018 між гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_3 (зареєстрований в реєстрі за №17) (т. 1 а.с. 97-98). 
Вказані договори дарування посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Г.А.
Право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на нежитлової будівлі загальною площею 182,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (т. 1 а.с. 99-107).
18.04.2018 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 як учасники ПП “БАСТІОН-2015” збільшили розмір статутного капіталу Підприємства шляхом внесків своїх частин нежитлової будівлі загальною площею 182,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить Рішення №4 учасників ПП “БАСТІОН-2015” (т. 1 а.с. 93).
Відповідно до акту прийому-передачі від 19.04.2018 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передали вказану нежитлову будівлю загальною площею 182,1 кв.м на баланс Приватного підприємства “БАСТІОН-2015”.
У матеріалах справи міститься Декларація про готовність до експлуатації об`єкта, а саме “Капітальний ремонт  нежитлової будівлі – літ “А” за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 153Д/1”, загальна площа об`єкта 295,6 кв.м., замовник будівництва - ПП «БАСТІОН-2015» (т. 1 а.с. 80-84).
Крім того, у матеріалах справи наявний технічний паспорт від 10.05.2019, виданий ТОВ «Пром-Строй ЛТД» на об`єкт нерухомості, розташований за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 153Д/1”; замовник технічної інвентаризації - ПП «БАСТІОН-2015» (т. 1 а.с. 85-90). Відповідно до вказаного технічного паспорту загальна площа об`єкта 295,6 кв.м.
Вказані документи свідчать про те, що ПП “БАСТІОН-2015” проведено роботи з капітального ремонту нежитлової будівлі, розташованої за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 153Д/1”, в результаті чого її площу збільшено з 182,1 кв.м. до 295,6 кв.м..
Відомості про збільшення площі внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (рішення державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради “Регіональне бюро державної реєстрації” Бондара О.М. від 17.05.2019 за індексним номером 46908839).
Підставою внесення змін є технічний паспорт, виготовлений 10.05.2019 ТОВ “Пром-Строй ЛТД”, декларація про готовність об`єкта до експлуатації №ОД 141191141817 від 24.04.2019, видана Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (т. 1 а.с. 99-107).
Судом першої інстанції встановлено, що Київським районним судом м. Одеси розглядалась цивільна справа №520/16267/19 за позовом заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Бастіон-2015», Державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова Ігоря Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Черединченко Ганна Анатоліївна про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію право власності, визнання недійсними договорів дарування та акту прийому-передачі. 
За результатом розгляду даної справи, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10.06.2021 у справі №520/16267/19 у задоволенні позовної заяви прокурора відмовлено.
Постановою Одеського апеляційного суду від 18.05.2023 частково задоволено апеляційну скаргу Одеської обласної прокуратури на рішення Київського районного суду м. Одеси від 10.06.2021 у справі №520/16267/19, вказане рішення скасовано  та ухвалено нове рішення, яким:
- Визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора КП “Реєстраційна служба Одеської області” Махортова І.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 38610613) на господарську будівлю ? об`єкт нежитлової нерухомості, розташованого по Фонтанській дорозі, 153Д/1 в м. Одесі (реєстраційний номер: 1431917151101); 
- Визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора КП “Реєстраційна служба Одеської області” Махортова І.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 38711861) щодо поділу господарської будівлі ? об`єкту нежитлової нерухомості, розташованого по Фонтанській дорозі, 153Д/1 в м. Одесі (реєстраційний номер1436928151101); 
- Визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора КП “Реєстраційна служба Одеської області” Махортова І.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 38711703) щодо об`єкта нерухомого майна ? нежитлового приміщення, розташованого по Фонтанській дорозі, 153Д/1 в м. Одесі (реєстраційний номер: 1436928151101); 
- Визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора КП “Реєстраційна служба Одеської області” Махортова І.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 38711812) щодо об`єкта нерухомого майна ? нежитлового приміщення розташованого по Фонтанській дорозі, 153Д/1 в м. Одесі (реєстраційний номер: 1436932851101);
В задоволенні вимог про визнання недійсними договорів дарування, визнання недійсним акт прийому - передачі на баланс нежитлового приміщення відмовлено.
У вказаній постанові суд дійшов висновку про те, що первинна реєстрація права власності на спірне нерухоме майно (за Райчуком А.О.) відбулась без правових підстав.
Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.01.2024 у справі №520/16267/19 касаційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури залишено без задоволення; постанову Одеського апеляційного суду від 18.05.2023 в частині відмови у задоволенні позовних вимог прокурора про визнання недійсними договорів дарування та акту прийому-передачі залишено без змін.
Отже, вищезазначена постанова Одеського апеляційного суду від 18.05.2023 у справі № 520/16267/19 набрала законної сили 18.05.2023.
Водночас, апеляційною колегією встановлено, що Господарським судом Одеської області розглядався спір за позовом першого заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Приватного підприємства «Бастіон-2015», Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондаря Олексія Миколайовича про:
- визнання незаконним та скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ОД 061183252178 від 21.11.2018, зареєстрованого Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради;
- визнання незаконною та скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ОД 141191141817 від 24.04.2019, зареєстрованої Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради;
- визнання незаконним та скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради “Регіональне бюро державної реєстрації” Бондаря Олексія Миколайовича про реєстрацію змін у розділі про право власності на нежитлову будівлю, об`єкт житлової нерухомості, розташовану в м. Одесі по вул. Фонтанська дорога, 153Д/1 (індексний номер рішення: 46908839 від 17.05.2019;
- повернення об`єкту до первісного стану шляхом внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: зміни загальної площі нежитлової будівлі, яка розташована в м. Одесі, по вул. Фонтанська дорога, 153Д/1 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1436928151101) з 295,6 кв.м на 182,1 кв.м.
Судова колегія звертає увагу на те, що у зазначеній справі прокурор також наполягав на тому, що земельна ділянка за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 153Д, у власність чи користування Одеською міською радою не передавалась.
За результатом спірних правовідносин Господарським судом Одеської області винесено рішення від 24.11.2020 у справі №916/1989/20 про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
Вказане рішення залишено в силі постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.03.2021 у справі №916/1989/20.
Касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Одеської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Одеської області від 24.11.2020 і постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.03.2021 у справі №916/1989/20 було закрито ухвалою Верховного Суду від 07.09.2021.
Рішення у справі №916/1989/20 набрало законної сили 25.03.2021.
У справі №916/1989/20 були встановлені обставини подання замовником будівництва ПП “БАСТІОН-2015» та реєстрацію 21.11.2018 року Управлінням ДАБК Одеської міської ради за № ОД 061183252178 повідомлення про початок виконання будівельних робіт із капітального ремонту нежитлової будівлі – літ “А”, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею об`єкта 314,2 кв.м. відповідно до проектної документації розробленої ПП “Ретроград- Плюс” та затвердженої замовником 15.11.2018; реєстрацію 24.04.2019 року Управлінням ДАБК Одеської міської ради за №ОД 141191141817 декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, а саме “Капітальний ремонт нежитлової будівлі – літ “А” за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 153Д/1”, загальна площа об`єкта 295,6 кв.м. 
Також, господарським було встановлено, що 17.05.2019 року державним реєстратором Комунального підприємства Новоселівської сільської ради “Регіональне бюро державної реєстрації” Бондар О.М. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено зміни до об`єкта нерухомого майна, нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: загальну площу об`єкта з 182,1 кв.м змінено на 295,6 кв.м (індексний номер рішення: 46908839). Підставою внесення змін є технічний паспорт, виготовлений 10.05.2019 ТОВ “Пром-Строй ЛТД”, декларація про готовність об`єкта до експлуатації №ОД 141191141817 від 24.04.2019, видана Управлінням ДАБК Одеської міської ради. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ПП “БАСТІОН-2015” право власності на це нерухоме майно було зареєстровано 06.11.2018, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 208554018 від 08.05.2020.
Судова колегія звертає увагу на те, що у даній справі – №916/10/24 прокурор не спростовує факт того, що станом на теперішній час спірна нежитлова будівля загальною площею 295,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у власності ПП “БАСТІОН-2015”.
Враховуючи наведене, прокурор, з посиланням на те, що обставини, встановлені у постанові Одеського апеляційного суду від 18.05.2023 у цивільній справі №520/16267/19 щодо незаконності первинної реєстрації права власності за ОСОБА_1 на господарську будівлю за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 153Д/1 – не потребують доказування, зазначає, що останній набувач - ПП “БАСТІОН-2015” також не отримував права власності чи користування земельною ділянкою під об`єктом нерухомого майна за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 153Д/1, а тому спірне майно є самочинним будівництвом та підлягає знесенню.
Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.
Перш, ніж здійснювати оцінку правомірності оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія перевіряє наявність у прокурора підстав для представництва інтересів держави в особі Одеської міської ради.
До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. До таких осіб процесуальний закон відносить прокурора та визначає підстави участі цієї особи у господарській справі (ч. 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ст.1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює зокрема представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.
Так, питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України "Про прокуратуру", який набрав чинності 15.07.2015. 
Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (ч. 1). 
Частиною 3 ст. 23 Закону України “Про прокуратуру” встановлено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Згідно з ч. 4 ст. 23 Закону України “Про прокуратуру”, наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Відповідно до ч. 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах.
Системне тлумачення положень ст. 53 Господарського процесуального кодексу України та ст. 23 Закону України “Про прокуратуру” дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво у суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.10.2019 у справі №923/35/19, від 23.07.2020 у справі №925/383/18).
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України “Про прокуратуру”, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, суд не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною 7 ст. 23 Закону України “Про прокуратуру” передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Відтак, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України “Про прокуратуру”, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (аналогічні висновки викладено у пунктах 38-40, 42, 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).
У даному випадку, обґрунтовуючи підстави для представництва інтересів держави, прокурор зазначив, що Одеська міська рада, будучі власником спірної земельної ділянки, обізнаною про виявлені правопорушення, маючи відповідні повноваження, не зверталась за захистом інтересів громади до суду.
При цьому, пунктом 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключною компетенцією, зокрема міських рад, є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. 
Водночас, зі змісту положень ст. 12 Земельного кодексу України вбачається, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, у тому числі: розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; вирішення земельних спорів тощо.
В матеріалах цієї справи міститься лист виконувача обов`язків керівника Київської окружної прокуратури міста Одеси від 28.11.2023 №8750вих-23, адресований Одеській міській раді, в якому прокурор повідомив про виявлені правопорушення та просив у найкоротший термін надати інформацію, зокрема, чи вживались Одеською міською радою заходи щодо звернення до господарського суду з позовом до ПП «БАСТІОН-2015» для захисту прав територіальної громади на земельну ділянку за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 153Д/1, забудовану об`єктом самочинного будівництва.
Також, прокурор просив Одеську міську раду надати інформацію, чи плануються останньою вживатись заходи позовного характеру за вказаними прокурором фактами. При цьому, у вказаному листі прокурором було зазначено, що даний лист надсилається в порядку ст. 23 Закону України “Про прокуратуру”, з метою вирішення питання щодо представництва прокурором інтересів держави в суді.
Проте, як вбачається з матеріалів справи, Одеською міською радою не було вжито жодних заходів щодо захисту прав та інтересів територіальної громади міста Одеси та їх відновлення. Відповіді на вказаний лист у матеріалах справи також не міститься.
Зазначене, на думку прокурора, свідчить про бездіяльність Одеської міської ради, тому прокурор в порядку ст. 23 Закону України “Про прокуратуру” направив Одеській міській раді відповідне повідомлення від 29.12.2023 (т. 1 а.с. 125) та звернувся до Господарського суду Одеської області з даним позовом.
При цьому, прокурор, із посиланням на правову позицію, наведену у постанові Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №910/3486/18, вважає, що він не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснив захист своїх інтересів, а невжиття заходів реагування органами, що виконують відповідні функції у спірних правовідносинах щодо усунення обставин, яким спричинено порушення інтересів держави, є обставинами, що виправдовують звернення прокурора до суду.
В свою чергу, судова колегія звертає увагу на висновки, сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 (провадження №12-194гс19), відповідно до яких метою звернення прокурора до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", є надання такому органу можливості відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом подання позову до суду.
Таким чином, бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк (постанова Верховного Суду від 04.09.2024 у справі №910/8317/23).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вказує, що прокурором підтверджено підстави для представництва інтересів держави в особі Одеської міської ради і дотримано передбачений ст. 23 Закону України “Про прокуратуру” порядок реалізації такого захисту.
Щодо суті спору.
Апеляційним судом установлено, що прокурором позов подано з мотивів відновлення порушеного права територіальної громади міста Одеси на земельну ділянку, на якій розміщено спірний об`єкт нерухомого майна, який, на переконання прокурора, самочинно збудований відповідачем на самовільно захопленій земельній ділянці.
Однак, судова колегія звертає увагу на те, що фактично аналогічний спір вже розглядався господарським судом і за результатом цього розгляду було прийнято рішення Господарського суду Одеської області від 24.11.2020 у справі №916/1989/20, яке залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.03.2021 у справі №916/1989/20, а тому набрало законної сили 25.03.2021.
У вказаній справі були встановлені обставини відсутності підстав для визначення спірного об`єкта нерухомості як самочинного будівництва.
Зокрема, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що «ПП “БАСТІОН-2015” одержало оспорюване у справі нерухоме майно як внесок у статутний капітал, та 06.11.2018 зареєструвало право власності на нього у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №208554018 від 08.05.2020.
Право власності ПП “БАСТІОН-2015” на спірний об`єкт загальною площею 295,6 кв.м. виникло після проходження ним належної законодавчої процедури, яка охоплювала реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність до експлуатації об`єкта, без жодного зауваження з боку Управління ДАБК Одеської міської ради, а також подальшої державної реєстрації змін до об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Тобто, у момент оформлення права власності та внесення змін до об`єкта нерухомого майна за відповідачем не було жодних обставин і підстав для відмови йому у реєстрації його права власності на спірний об`єкт нерухомості, оскільки декларація про готовність до експлуатації об`єкта – нежитлової будівлі – літ “А” за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 153Д/1, загальною площею 295,6 кв.м. зареєстрована 24.04.2019 Управлінням ДАБК Одеської міської ради за №ОД 141191141817 не була скасована».
Таким чином, у справі №916/1989/20 суд, з посиланням на повноваження Управління ДБК Одеської міської ради (яке є виконавчим органом Одеської міської ради), норми Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", практику Європейського суду з прав людини та застосовуючи принцип "належного урядування", дійшов висновку, що право власності ПП “БАСТІОН-2015” виникло на законних підставах, у зв`язку з чим позовні вимоги прокурора щодо скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстратора від 17.05.2019 про реєстрацію змін у розділі про право власності на нежитлову будівлю, розташовану в м. Одесі по вул. Фонтанська дорога, 153Д/1 за своїми наслідками становлять втручання у право ПП “БАСТІОН-2015” на мирне володіння своїм майном, передбачене Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, а тому задоволенню не підлягають.
При цьому, суд також встановив, що виникненню права власності у ПП “БАСТІОН-2015” на спірне нерухоме майно, виходячи із національної системи регулювання підстав і порядку набуття такого права на новостворене нерухоме майно, слугувала та передувала активна участь у такому процесі держави в особі відповідних органів архітектурно-будівельного контролю, які спочатку надали дозвіл на капітальний ремонт нежитлової будівлі - літ. “А”, процес якого вони були уповноважені контролювати, а потім прийняли в експлуатацію закінчений будівництвом об`єкт.
У цьому контексті апеляційний суд наголошує, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовної якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, яке набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами (подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 26.11.2019 року у справі №902/201/19, у постанові Верховного Суду від 04.06.2020 року у справі №522/7758/14-ц).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2018 у справі №917/1345/17 вказала, що преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.
Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, варто розуміти так, що учасники судового процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені (п. 47 постанови Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 761/29966/16-ц).
Правило про преюдицію спрямовано не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження та оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії (постанова Верховного Суду від 15.10.2019 року у справі №908/1090/18).
Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 23.11.2023 року у справі №910/14828/22.
Таким чином, встановлені судом факти, відображені в рішенні Господарського суду Одеської області та постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.03.2021 у справі №916/1989/20, щодо факту того, що ПП «БАСТІОН-2015» являється законним власником спірного нежитлового приміщення, не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у судовому рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу.
Судова колегія вказує, що у даній справі - №916/10/24 прокурор не спростовує факт того, що станом на теперішній час спірна нежитлова будівля загальною площею 295,6 кв.м. за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 153Д/1, перебуває у власності ПП “БАСТІОН-2015”.
При цьому, наведене не спростовується і посиланням прокурора на справу №520/16267/19, оскільки при розгляді останньої вимоги щодо скасування права власності ПП «БАСТІОН-2015», про визнання недійсними договорів дарування, визнання недійсним акт прийому - передачі на баланс нежитлового приміщення – відмовлено.
Водночас, суд першої інстанції виходив з того, що спірна будівля загальною площею 295,6 кв.м., за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 153Д/1 є самочинним будівництвом, а відтак, підлягає знесенню.
Проте, судова колегія знов звертається до справи №916/1989/20, в якій вже розглядалось вказане питання, та зауважує, що господарський суд у вказаній справі встановив, що «.. після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкта до експлуатації, цей документ вичерпує свою дію фактом виконання, та виключає можливість віднесення такого об`єкта до самочинного з огляду на його узаконення».
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №804/1510/16 та від 02.10.2018 у справі №465/1461/16-а.
Суд дійшов висновку, що після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості або змін до об`єкту нерухомого майна на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкта до експлуатації, цей документ вичерпує свою дію фактом виконання і сам факт реєстрації такої декларації та реєстрації змін у розділі про право власності на спірну нежитлову будівлю на її підставі виключає можливість віднесення спірного об`єкта нерухомого майна до самочинного, з огляду на його узаконення. Наведену правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 06.08.2019 у справі №916/2470/18, від 23.07.2020 у справі №826/4351/16.
Як зазначалось вище, рішення у справі №916/1989/20 набрало законної сили 25.03.2021. 
При цьому, перегляд висновків такого рішення, фактично є спробою його ревізії.
З огляду на зазначене, судова колегія вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. 
Таким чином, з огляду на усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги виконувача обов`язків керівника Київської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради про знесення об`єкту самочинного будівництва не підлягають задоволенню судом, у зв`язку з їх недоведеністю, невідповідністю вимогам чинного законодавства та існуванням преюдиціно встановлених фактів в інших справах, що безпідставно не було враховано судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення.
Відповідно до 2 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Одеської області від 10.09.2024 у справі №916/10/24 - скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на Київську окружну прокуратуру міста Одеси.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства “БАСТІОН-2015” - задовольнити.
Рішення Господарського суду Одеської області від 10.09.2024 у справі №916/10/24 – скасувати.
У задоволенні позовних вимог Виконувача обов`язків керівника Київської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Приватного підприємства “БАСТІОН-2015” про усунення перешкод у володінні та користуванні земельною ділянкою шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва - відмовити.
Стягнути з Одеської обласної прокуратури на користь Приватного підприємства “БАСТІОН-2015” 4  026,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.
Доручити Господарському суду Одеської області на виконання даної постанови видати відповідний наказ із зазначенням повних реквізитів сторін.
Матеріали справи №916/10/24 повернути до Господарського суду Одеської області.
Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.
Повний текст постанови складений та підписаний 12.12.2024.

Головуючий суддя                                                                      Савицький Я.Ф.

Суддя                                                                                          Діброва Г.І.

Суддя                                                                                          Колоколов С.І.