П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/6050/24 
                                                                                                                       Головуючий у 1-й інстанції: Гнап Д.Д. 
                                                                                                                       Суддя-доповідач:  Капустинський М.М. 
03 жовтня 2024 року 
м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Ватаманюка Р.В. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до 2 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
у квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до 2 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність 2 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області щодо неврахування «індексації грошового забезпечення», як обрахункової величини при обрахунку ОСОБА_1 «одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту».
- зобов`язати 2 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 «одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту» з урахуванням «індексації грошового забезпечення» у складі місячного грошового забезпечення, як обрахункової величини, в тому числі виплаченої на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2024 року у справі № 560/2917/23.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він звільнений із служби цивільного захисту, однак йому протиправно не враховано індексацію грошового забезпечення при обрахунку одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, і не виплачено ці кошти. Просить позов задовольнити.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 липня 2024 року у задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі та неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Вказує, що при вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону №2017-ІІІ, Закону №1282- ХІІ, та Порядку №1078. Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знецінення грошового забезпечення.
08 серпня 2024 року від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . У поданому відзиві представник відповідача зазначає, що у відповідача відсутні правові підстави для врахування індексації грошового забезпечення при здійсненні виплати позивачу одноразової грошової допомоги по інвалідності, оскільки постановою №908 чітко встановлено з яких складових грошового забезпечення обраховується остання (окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років та посадового окладу). 
Окрім того, відповідачем в скарзі констатовано, що рішення щодо призначення зазначеної одноразової грошової допомоги приймає ДСНС України.
Просить відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що позивач проходив службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час розформована та увійшла до складу 2 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області.
Наказом начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області від 10.04.2018 року №167, позивача звільнено із служби цивільного захисту.
Вважаючи, що відповідач протиправно не врахував "індексацію грошового забезпечення" при обрахунку "одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту", позивач звернувся з цим позовом до суду.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з необгрунтованості вимог позивача, відтак і відсутності підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини першої статті 101 Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗ України) служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.
Відповідно до статті 115 КЦЗ України, держава забезпечує соціальний та правовий захист осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, працівників органів та підрозділів цивільного захисту і членів їхніх сімей відповідно до Конституції України, цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Відповідно до частини другої статті 118 КЦЗ України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі травми або поранення, заподіяного особі рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту під час виконання службових обов`язків, а також інвалідності, що настала у період проходження служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що стався у період проходження служби, пов`язаного з виконанням службових обов`язків, залежно від ступеня втрати працездатності такій особі виплачується одноразова грошова допомога у розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою у порядку та на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності особою рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту у період проходження служби у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 №908 (втрата чинності 22.04.2023) затверджено "Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту" (далі Порядок №908).
Відповідно до пункту 2 частини 2 Порядку №908, особам рядового і начальницького складу у разі настання інвалідності в період проходження служби та особам, звільненим із служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення, а якщо інвалідність настала внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, незалежно від строку, який минув після звільнення із служби, у розмірі: 48-місячного грошового забезпечення - інвалідам I групи; 42-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи; 36-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи.
Згідно з частиною 3 пункту 3 Порядку №908, розмір одноразової грошової допомоги визначається виходячи з окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років, посадового окладу за останньою посадою, яку займала особа рядового або начальницького складу на день загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання, установлення інвалідності, а особа, звільнена із служби, - на день звільнення.
Виходячи з наведених норм законодавства, судом першої інстанції констатовано, що у зв`язку з встановленням позивачу II групи інвалідності то йому призначена одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту позивачу, відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку № 908.
Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що основним критерієм для висновку про неможливість індексації одноразової грошової допомоги, виплаченої на підставі статті 118 КЦЗ України є те, що вказана допомога має разовий характер і не включена ані Законом №1282-ХІІ, ані Порядком №1078 до виплат, які підлягають індексації.
Колегія суддів погоджується з доводами позивача, що судом першої інстанції проігнороавано заявлені позовні вимоги, характер спірних правовідносин та розглянув справу у частині проведення/непроведення індексації саме одноразової грошової допомоги тоді як він не заявляв та не вимагав провести індексацію одноразової грошової допомоги.
Відповідно до поданого позову, предметом спору у справі є саме питання складу місячного грошового забезпечення, як «обрахункової величини» позивача з якого фактично було здійснено обрахунок одноразової грошової допомоги, а також можливості субсидіарного застосовування положень спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті) (Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії від 05.10.2000 р. №2017-ІІІ, Закону України від 03.07.1991 №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення», «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078) при вирішенні питання включення індексації грошового забезпечення до складу місячного грошового забезпечення як обрахункової величини.
Вирішуючи питання врахування «індексації грошового забезпечення» у складі місячного грошового забезпечення, як обрахункової величини, Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року по справі №240/10130/19 зазначив наступне: "57. Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон №1282-XII).
Статтею 1 Закону №1282-XII встановлено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року (далі - Порядок №1078).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Пунктом 5 Порядку №1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 11 цього Порядку.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, колегія суддів дійшла висновку, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.
При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону №2017-ІІІ, Закону №1282-ХІІ, та Порядку №1078.
Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення".
Аналогічні правові висновки Верховного Суду висвітлені у постанові від 21 грудня 2021 року по справі №820/3423/18, постанові від 19 березня 2020 року по справі №820/5286/17, постанові від 26 лютого 2021 року по справі №620/3346/19, постанові від 03 квітня 2019 року справа №638/9697/17, постанові від 11 грудня 2019 року у справі №638/5794/17, постанові від 27 грудня 2019 у справі №643/11749/17 предметом розгляду яких було, включення індексації до складу місячного грошового забезпечення як «обрахункової величини», з якої здійснюється обрахунок та визначення розміру «грошової допомоги на оздоровлення» та «одноразової грошової допомоги при звільненні».
Оскільки у межах даної справи обрахунковою величиною для визначення розміру одноразової грошової допомоги, являється саме місячне грошове забезпечення позивача (три складові) то суд першої інстанції повинен був визначитись щодо правомірності вимоги позивача, щодо попередньої індексації такого місячного грошового забезпечення та послідуючого його врахування (як уже проіндексованого) при визначенні розміру одноразової грошової допомоги.
Суд же першої інстанції при розгляді справи помилково визначився щодо неможливості індексації самої одноразової грошової допомоги про що не заявлялось позивачем.
При цьому, колегія суддів зазначає, що вимоги позову у даній справі ідентичні вимогам у справі №560/4053/24, за виключенням не підтвердження факту отримання позивачем визначеної в позові, як неналежної суми "одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового, начальницького складу цивільного захисту".
Ухвалою суду від 25.04.2024 року (а.с.12) витребувано від відповідача письмову інформацію щодо виплати позивачеві одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового, начальницького складу цивільного захисту (із зазначенням: підстави виплати, дати виплати, складових її розміру).
На виконання вимог ухвали Відповідачем (а.с.26) надано інформацію про нарахування та отримання одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу цивільного захисту за КПКВ 1006280 Забезпечення діяльності сил цивільного захисту. Проте зазначена інформація не стосується предмета позову.
Колегія суддів враховує, що згідно пункту 6 Постанови №908 Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області, подається Державній службі України з надзвичайних ситуацій висновок щодо можливості виплати грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 4 і 5 цього Порядку, а також довідку про грошове забезпечення та копію документа, що свідчить про обставини загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності чи нещасного випадку, який трапився з особою рядового або начальницького складу, а Служба, на підставі поданих документів приймає рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги та надсилає його разом із зазначеними документами підрозділу (ГУ ДСНС) для видання наказу про виплату такої допомоги особі, яка має право на її отримання.
На виконання цієї норми, для виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою №908, не 2-й Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області а Головне управління ДСНС повинно б було надати до ДСНС довідку, де було б вказано розмір грошового забезпечення позивача за останньою посадою, яку він займав на день звільнення (за складовими: посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за вислугу років), інші документи.
За наслідками поданих документів, саме ДСНС приймає рішення про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності у визначеному ним розмірі, яка, в послідуючому, і повинна б була бути виплаченою Головним управлінням.
Будь-які дані, що до призначення та виплати зазначеної в позові одноразового грошової допомоги в матеріалах справи відсутні.
При зверненні з позовом ОСОБА_1 вказав відповідачем - 2-й Державного пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області, клопотань заміну відповідача чи залучення співвідповідачів позивач не заявляв.
Оскільки вимоги позову пред"явлено до неналежного відповідача (п.6 Порядку №908), а суд 1-ї інстанції ухвалою від 09.07.2024 року (а.с.34) відмовив у задоволенні клопотання Відповідача щодо залучення співвідповідачами Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області та Державну службу України з надзвичайних ситуацій, то на стадії перегляду судового рішення суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості вирішення зазначеного питання (залучення співвідповідача (чів)).
За таких підстав,  коли визначений позивачем Відповідач не порушив його прав, в залученні інших сторін - судом відмовлено, то, колегія суддів, виходячи з наявних матеріалів справи, не вдаючись в питання права позивача на отримання зазначеної в позові одноразової грошової допомоги, вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи по суті допущено порушення норм процесуального права, а звідси позовні вимоги не підлягають задоволенню, як такі, що пред"явлені до неналежного відповідача. Тобто, позивачем визначений неналежний спосіб захисту який є самостійною підставою відмови в позові незалежно від інших встановлених судом обставин.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п.2 ч.1 ст.315 КАСУ за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.
Ураховуючи, що результатами розгляду апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни мотивувальної частини оскарженого судового рішення в редакції цієї постанови.
 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до 2 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії змінити виклавши мотиви відмови у задоволенні позову в редакції цієї постанови. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.  

Постанова суду складена в повному обсязі 03 жовтня 2024 року.

Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сапальова Т.В.    Ватаманюк Р.В.