П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/15522/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Сало Павло Ігорович 
Суддя-доповідач -  Ватаманюк Р.В.   
09 жовтня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Ватаманюка Р.В. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Капустинського М.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Джулинської сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
Позивач звернувся із позовом до Вінницького окружного адміністративного суду  в якому просив: 
- визнання протиправною бездіяльність Джулинської сільської ради щодо нерозгляду зауважень сільського голови, викладених у розпорядженні голови Джулинської сільської ради від 05.07.2021 № 59-ОД, яким зупинено дію рішення ІХ сесії VIII скликання Джулинської сільської ради № 9/135 "Про затвердження технічної документації щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення ОСГ" в частині затвердження матеріалів технічної документації та землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення ОСГ ОСОБА_1 загальною площею 2 га із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення (за межами населеного пункту с. М`якохід) та передання у безоплатну власність ОСОБА_1 земельної ділянки, кадастровий номер 0520483400:03:002:0180;
- зобов`язання відповідача протягом п`яти днів з дня набрання чинності рішенням суду повторно розглянути рішення ІХ сесії VIII скликання Джулинської сільської ради № 9/135 "Про затвердження технічної документації щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення ОСГ" в частині затвердження матеріалів технічної документації та землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення ОСГ ОСОБА_1 загальною площею 2 га із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення (за межами населеного пункту с. М`якохід) та передання у безоплатну власність ОСОБА_1 земельної ділянки, кадастровий номер 0520483400:03:002:0180, із обґрунтуванням зауважень, викладених у розпорядженні голови Джулинської сільської ради від 05.07.2021 № 59-ОД.
ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25.12.2023 позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення 10 позачергової сесії 8 скликання Джулинської сільської ради від 08.07.2021, зафіксоване у відповідному протоколі пленарного засідання ради, про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення ОСГ ОСОБА_1 .
Зобов`язано Джулинську сільську раду з урахуванням висновків суду, наведених у цьому судовому рішенні, затвердити матеріали технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення ОСГ ОСОБА_1 загальною площею 2,0000 га, із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення Джулинської сільської ради (за межами населеного пункту с. М`якохід), кадастровий номер земельної ділянки 0520483400:03:002:0180.
В решті позовних вимог, а саме щодо визнання протиправною бездіяльність відповідача  відмовлено.
Відстрочено виконання рішення суду у зобов`язальній частині до припинення (скасування) воєнного стану в Україні.
Приймаючи оскаржуване рішення в частині відстрочення виконання рішення суд першої інстанції виходив з того, що до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації.
ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення в частині відстрочення виконання рішення суду та прийняти нове в цій частині, яким не відстрочувати виконання рішення. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що зміст оскаржуваного рішення є не чітким і не зрозумілим в частині встановлення строку для затвердження проекту землеустрою відповідачем, строку виконання даного судового рішення, і як наслідок порушене право позивача не буде усунено на не визначний термін.
Зазначено, що Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану від 24.03.2022 № 2145 – ІХ не була передбачена заборона щодо зверненням з клопотанням про затвердження проекту землеустрою і заборона органу місцевого самоврядування розглянути такі клопотання, а також відсутня заборона затверджувати проекти землеустрою.
Крім того вказано, що розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку і процесу законом, що узгоджується з принципом правової визначеності.
ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4  ст. 304 КАС України  не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою суду від 04.04.2024 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1  ст.311 КАС України.
VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням VI сесії VIII скликання Джулинської сільської ради від 04.03.2021 № 6/114 надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 г, на території села М`якохід Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області, із цільовим призначенням – 01.03 "для ведення особистого селянського господарства", із земель комунальної власності Джулинської сільської ради (за межами населеного пункту с. М`якохід).
Рішенням ІХ сесії VIII скликання Джулинської сільської ради від 29.06.2021 № 9/135 "Про затвердження технічної документації щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення ОСГ" вирішено:
1. Затвердити матеріали технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСГ ОСОБА_1 загальною площею 2,0000 га із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення Джулинської сільської ради (за межами населеного пункту с. М`якохід).
2. Передати безоплатно у власність гр. ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером 0520483400:03:002:0180.
3. Зареєструвати право власності гр. ОСОБА_1 на земельну ділянку із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення Джулинської сільської ради.
Як зазначає позивачка та не спростовує відповідач, про будь-які інші рішення/дії ради їй відомо не було.
З метою отримання інформації щодо стану виконання рішення № 9/135 від 29.06.2021 та відсутності зареєстрованого права власності на вищезаначену земельну ділянку, представник позивачки звернувся до відповідача з адвокатським запитом.
Листом № 521 від 06.09.2023 Джулинська сільська рада повідомила, що на дію вказаного рішення сільським головою було накладено вето та скликано позачергову сесію ради, яка відбулася 08.07.2017. Однак жодного рішення з цього питання прийнято не було. До заяви відповідач додав копію зупиненого рішення від 29.06.2021 та копію протоколу голосування від 08.07.2021.
З відповідних документів вбачається, що розпорядженням сільського голови Джулинської сільської ради від 05.07.2021 № 59-ОД "Про скликання Х позачергової сесії сільської ради VIII скликання" зупинено дію рішення № 9/135 "Про затвердження технічної документації щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення ОСГ" та внесено на повторний розгляд ради рішення за № 9/135. Позачергову Х сесію VIII призначено на 08.07.2021.
08.07.2021 на розгляд X позачергової сесії 8 скликання Джулинської сільської ради повторно винесено рішення ради № 9/135 "Про затвердження технічної документації щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення ОСГ".
За результатами голосування за вказане рішення проголосували "за" – 2 депутатів, "проти" – 3, "утримались" – 10, "утрималось" – 15. Рішення не прийнято.
Позивачка вважає, що оскільки відповідач не розглянув зауважень сільського голови, яким було зупинено дію рішення "Про затвердження технічної документації щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення ОСГ", та за результатами його розгляду не прийняв рішення, Джулинська сільська рада допускає протиправну бездіяльність, що змушує її звертатися до суду з цим позовом.
VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
На підставі вказаної норми апеляційний суд надає правової оцінки рішенню суду першої інстанції лише в частині щодо відстрочення виконання рішення суду у зобов`язальній частині до припинення (скасування) воєнного стану в Україні.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції в оскаржуваній частині за такими доводами.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.
В силу вимог п. "а" ч. 3 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються громадянам у власність та надаються у користування для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Отже, законом передбачено право громадян України на безоплатне набуття у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства із земель державної та комунальної власності сільськогосподарського призначення.
Згідно із ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:
а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;
б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;
в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульований положеннями статті 118 ЗК України. Зокрема частиною шостою цієї статті визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Згідно з ч. 9 ст. 118 ЗК у разі надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня прийняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або з дня повідомлення особою, зацікавленою в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, про замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у порядку, передбаченому цією частиною, відобразити на картографічній основі Державного земельного кадастру орієнтовне місце розташування земельної ділянки, зазначити дату та номер відповідного рішення, а також майбутнє цільове призначення земельної ділянки. Зазначена інформація оприлюднюється на безоплатній основі на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Згідно з пункту 6 частини 2 статті 186 ЗК України (в редакції, яка діяла у період виготовлення та погодження проекту землеустрою до 27.05.2021) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок підлягали погодженню в порядку, встановленому статтею 186-1-цього Кодексу, і затвердженню Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
Відповідно до норми статті 186-1 ЗК України (яка була чинна у період виготовлення та погодження проекту землеустрою до 27.05.2021) проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягав обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (частина перша).
Згідно з пунктами 6 та 7 частини 186 ЗК України (в редакції, яка діяла у період виготовлення та погодження проекту землеустрою до 27.05.2021) органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, визначені цією статтею, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії таких висновків є необмеженим. Підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.
Відтак єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою у вказаний період могло бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 ЗК України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 ЗК України норми Земельного Кодексу України не містили. При цьому, перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів мала здійснюватися виключно на етапі погодження такого проекту. Після ж погодження проекту землеустрою єдиною можливою поведінкою відповідача могло бути лише затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30.10.2018 № 820/4852/17, від 06.03.2019 у справі № 1640/2594/18,від 22.10.2020 у справі № 808/3083/17.
Разом з тим колегія суддів зазначає, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався та діє на теперішній час.
Законом України від 24.03.2022 № 2145-ХІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану", який набрав чинності 07.04.2022 року, внесені зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема до Земельного кодексу України.
Відповідно до підп. 5 п. 27 Перехідних положень Земельного кодексу України під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.
Згідно з підп. 11 п. 27 Перехідних положень Земельного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях особливості регулювання земельних відносин, передбачені цим пунктом, діють відповідно в межах України або окремої її місцевості, у якій введено воєнний стан.
Отже, до припинення (скасування) воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації.
Як наслідок до припинення (скасування) воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях відповідач в силу приведених приписів закону позбавлений права здійснювати повноваження з приводу надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації.
Приймаючи цей закон законодавець з метою недопущення зловживань переслідував ціль заборонити прийняття рішення про безоплатну передачу земель та надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі.
Колегія суддів зазначає, що Закон № 2145-XI встановлює абсолютно визначене імперативне правило, зміст якого полягає у забороні органам місцевого самоврядування під час дії воєнного стану приймати рішення про безоплатну передачу земель державної, комунальної власності у приватну власність.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що ЗК України передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме: 1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність; 2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні); 3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України; 4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі; 5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передачі земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи №820/1056/17.
Відповідно до позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 03.11.2022 (справа №420/2218/19), дозвіл і проект землеустрою, розроблений на його підставі, є стадіями єдиного процесу надання земельної ділянки у власність чи користування. Передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок.
Враховуючи вищевикладене, затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі у приватну власність земельної ділянки є одним із етапів процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадянам, що під час дії воєнного стану в Україні забороняється.
Крім того суд звертає увагу на те, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень у відповідності до статті 19 Конституції України зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Згідно з ч. 6 ст. 246 КАС України у разі необхідності у резолютивній частині рішення суду також зазначаються порядок і строк виконання судового рішення, надання відстрочення чи розстрочення виконання рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Таким чином, оскільки на дату ухвалення рішення існують обставини, які унеможливлюють виконання відповідачем рішення суду в зобов`язальній частині, в силу встановленої законом імперативної заборони на прийняття відповідних рішень, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для відстрочення виконання судового рішення в цій частині до усунення таких обставин.
Оскільки в силу приписів закону рішення органу місцевого самоврядування про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки обов`язково супроводжується рішення про надання відповідної земельної ділянки у власність, суд не вбачає необхідності конкретизувати це в судовому рішенні.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виконання рішення суду в зобов`язальній частині належить відстрочити до припинення (скасування) в Україні воєнного стану.
VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.  
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 	 	Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сапальова Т.В.    Капустинський М.М.