06.11.24
22-ц/812/1655/24
Справа номер 483/411/24 Головуючий суду першої інстанції - Рак Л. М.
Провадження номер 22-ц/812/1655/24 Доповідач суду апеляційної інстанції - Локтіонова О. В.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 року м. Миколаїв 

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: 
головуючого - Локтіонової О. В.,
суддів - Крамаренко Т. В., Ямкової О. О.,
із секретарем судового засідання - Горенко Ю. В.,
за участі:
 
заявника - ОСОБА_1 ,
 
представника заявника - ОСОБА_2 ,
 
представника заінтересованої особи - Киричука В. В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , яка подана через її представника ОСОБА_2 , на рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 вересня 2024 року, ухвалене за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

 
В С Т А Н О В И В:

 
Короткий зміст заяви

 
У березні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю із загиблим братом ОСОБА_3 з 01 грудня 1997 року і до дня його смерті та встановлення факту перебування її на його утриманні до дня його смерті.
Заявник зазначала, що 06 грудня 1989 року вона уклала шлюб з ОСОБА_4 , внаслідок чого змінила прізвище на « ОСОБА_5 ». Її матір`ю є ОСОБА_6 , батько в свідоцтві про народження не зазначений. 04 грудня 1971 року її мати уклала шлюб з ОСОБА_7 . Від цього шлюбу народився син ОСОБА_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати ОСОБА_8 .
Заявник вказувала, що зі своїм чоловіком вона проживає окремо з                    2011 року. Він проживає по   АДРЕСА_1 . Вона ж проживала з 01 грудня 1997 року та до 09 серпня 2023 року в одному будинку зі своїм братом ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 . Її брат не був одружений та не мав дітей.
ОСОБА_1 наголошувала, що вона з дитинства є особою з інвалідністю другої групи. У зв`язку з тим, що вона потребувала допомоги, вона знаходилася на утриманні брата, оскільки не могла повноцінно працювати та забезпечувати себе. ОСОБА_3 працював на різних роботах та постійно надавав їй кошти для ведення господарства і спільного проживання, в тому числі, на оплату комунальних послуг, придбання продуктів харчування, товарів побутового вжитку, тощо. Її пенсії не вистачало на забезпечення власних потреб, тому основним джерелом до існування була допомога її брата. 
15 травня 2023 року ОСОБА_3 був призваний на військову службу за призивом під час мобілізації на особливий період та був зарахований до військової частини НОМЕР_1 .
09 серпня 2023 року під час бойового зіткнення з силами противника біля населеного пункту Велика Новосілка Волноваського району Донецької області внаслідок ворожого артилерійського обстрілу ОСОБА_3 загинув, про що вона отримала сповіщення від командира військової частини НОМЕР_1 . 
Згодом на її ім`я було перераховано невиплачену ОСОБА_3 додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн за період з 01 серпня 2023 року по 31 серпня 2023 року.
В грудні 2023 року вона звернулася до  ІНФОРМАЦІЯ_4  із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю брата, проте листом від 21 січня 2024 року їй повідомлено, що подані нею документи було повернено на доопрацювання, оскільки неможливо встановити, що вона була членом сім`ї загиблого ОСОБА_3 , проживала разом зі своїм братом і перебувала на його утриманні.
ОСОБА_1 вказувала, що встановлення вказаних фактів їй необхідно для отримання одноразової грошової допомоги, як єдиного члена сім`ї ОСОБА_3 , оскільки вона є рідною його сестрою, особою з інвалідністю другої групи, пенсіонером та перебувала на утриманні свого загиблого брата військовослужбовця. 
Враховуючи вищевикладене, заявник просила задовольнити її заяву про встановлення фактів, що мають юридичне значення в повному обсязі.

Позиція заінтересованої особи у суді першої інстанції

ІНФОРМАЦІЯ_1 заперечував щодо задоволення заяви ОСОБА_1 , посилаючись на те, що остання не надала належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 вересня 2024 року у задоволені заяви ОСОБА_1 відмовлено.
Судове рішення мотивоване недоведеністю заявлених вимог.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви в повному обсязі. 
Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, заявник зазначала, що суд першої інстанції не врахував те, що в неї інших доходів, крім допомоги загиблого брата, не було. Його допомога була постійною та систематичною. Вона проявлялася у купівлі продуктів харчування, ремонті будинку, сплати комунальних послуг, супроводі в заклади охорони здоров`я та інше. Така допомога була необхідна їй через її вродженні порушення та вади. Вона була єдиним родичем, з якою брат проживав та мав спільні обов`язки. Її чоловік ОСОБА_4 з нею однією сім`єю не проживає. Матеріальну допомогу їй не надає, оскільки він є особою з інвалідністю третьої групи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
Заявник ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 . Її матір`ю була ОСОБА_9 , відомості про батька в свідоцтві про народження не вказані.
06 грудня 1989 року ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».
Відповідно до довідки МСЕК №012307 від 22.03.2004 та посвідчення серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи з дитинства. 
Згідно з копією паспорту  ОСОБА_1 , з 08 листопада 2011 року по 03 листопада 2020 року її зареєстрованим місцем проживання був будинок АДРЕСА_1 . З 03 листопада 2020 року її зареєстрованим місцем проживання є будинок АДРЕСА_2 . 
Згідно з копією паспорту ОСОБА_4 з 06 червня 1994 року його зареєстрованим місцем проживання був будинок АДРЕСА_3 . З 05 травня 2011 року його зареєстрованим місцем проживання є будинок АДРЕСА_1 .
У паспортах ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зазначено, що вони мають доньку ОСОБА_10 , 1989 року народження. 
Відповідно до довідки МСЕК №507050 від 17.07.2023 ОСОБА_4 є особою з інвалідністю третьої групи безстроково. 
04 грудня 1971 року мати заявника ОСОБА_9 уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на « ОСОБА_11 ». Під час цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_6 народився син ОСОБА_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_12 
15 травня 2023 року ОСОБА_3 був призваний на військову службу за призивом під час мобілізації на особливий період та був зарахований до військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до сповіщення військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2023 р., яке надіслано на адресу ОСОБА_1 , її брат номер обслуги 1 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 матрос ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , призваний 15 травня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 під час бойового зіткнення з силами противника біля населеного пункту Велика Новосілка Волноваського району Донецької області, внаслідок ворожого артилерійського обстрілу загинув.
Згідно з довідкою про причини смерті від 14 серпня 2023 року та лікарським свідоцтвом про смерть № 2522/НЕ від 14 серпня 2023 року, причиною смерті військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , є: інші уточнені травми з залученням декількох ділянок тіла; вибухова травма; ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та осколків.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 в селищі міського типу Велика Новосілка Волноваського району Донецької області (актовий запис №254).
Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №296 від 30.10.2023 та грошовий атестат від 13.11.2023 свідчать, що ОСОБА_3 були нараховані: додаткова премія за період з 01 по 31 серпня 2023 року у сумі 100 000 грн, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових потреб за 2023 р., щомісячна премія за серпень 2023 р., надбавка за особливості проходження служби.
Згідно з скриншотом від 22.12.2023 ОСОБА_1 була зарахована від військової частини НОМЕР_1 матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових потреб у сумі 22 998,35 грн. 
З копії паспорту ОСОБА_3 та довідки Куцурубської сільської ради від 07 вересня 2023 року №265 вбачається, що ОСОБА_3 був зареєстрований та фактично проживав з 01 грудня 1997 року за адресою: АДРЕСА_2 . 
Відповідно до довідки Куцурубської сільської ради від 15 вересня 2023 року №277 ОСОБА_1 проводила поховання загиблого брата ОСОБА_3 .
Згідно з довідкою лікаря Парутинської амбулаторії ОСОБА_13 від 13.09.2023 брат ОСОБА_1 ОСОБА_3 постійно надавав їй підтримку. 
ІНФОРМАЦІЯ_1  листом від 21 січня 2024 року №179 на заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 зазначив, що подані нею документи було повернуто на доопрацювання, оскільки неможливо встановити, що вона була членом сім`ї загиблого ОСОБА_3 , проживала разом зі своїм братом і перебувала на його утриманні.
Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису №00044915875 від 09.05.2024 інформація щодо актового запису про шлюб ОСОБА_3 відсутня. 
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що заявник ОСОБА_1 проживала однією сім`єю зі своїм братом ОСОБА_3 , у якого своєї родини не було, та перебувала на його утриманні по день його смерті. 
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що заявник ОСОБА_1 проживала разом зі своїм братом ОСОБА_3 . Вони вели спільне господарство. ОСОБА_3 сплачував комунальні платежі, купляв побутову техніку. 

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до вимог статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Частиною сьомою статті 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до положень частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.
У порядку окремого провадження справа про встановлення фактів розглядається, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. 
В поданій заяві ОСОБА_1 просила встановити факт спільного проживання однією сім`єю із загиблим братом військовослужбовцем та факт перебування на його утриманні з метою отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з його загибеллю.
Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції на час виникнення спірних правовідносин, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 вказаного Закону одноразова грошова допомога, серед іншого, призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Стаття 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Згідно з статтею 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).
Відповідно до ст.31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.
Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю із загиблим братом військовослужбовцем та факту перебування на його утриманні, суд першої інстанції виходив із того, що надані заявницею докази є недостатніми для задоволення її вимог.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки, у справі, яка переглядається, відсутні докази спільного побуту та взаємних прав і обов`язків загиблого та заявника, розміру доходів як померлого ОСОБА_3 , так і заявника ОСОБА_1 , а також розміру допомоги заявнику з боку померлого ОСОБА_3 .
Співвідношення розміру допомоги, яку заявник отримувала від ОСОБА_3 , та інших одержуваних нею доходів судом першої інстанції не встановлено, оскільки такі докази заявником не подані.
Отже, з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

Керуючись статтями 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана через її представника ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
Рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 вересня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий          О. В. Локтіонова

Судді         Т. В. Крамаренко 

О. О. Ямкова

Повний текст постанови складено 07 листопада 2024 року.