ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/8/24  Номер провадження 22-ц/814/2701/24	Головуючий у 1-й інстанції Мирошникова О. Ш.  Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді Бутенко С. Б.
Суддів Карпушина Г. Л., Обідіної О. І., 
за участю секретаря: Ракович Д. Г.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Кузьмич Наталії Олександрівни
на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 квітня 2024 року у складі судді Мирошникової О. Ш.
у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Територіальна громада в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин,
в с т а н о в и в:
У січні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Кузьмич Н. О. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Територіальна громада в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_3 , у якому просив суд встановити факт родинних відносин між прабабою позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 та бабою спадкодавця ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були рідними сестрами; встановити факт родинних відносин між бабою позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , та батьком спадкодавця ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме те, що дані особи були двоюрідними братом і сестрою; встановити факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , та батьком позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та позивачем ОСОБА_1 , а саме те, що ОСОБА_12 була троюрідною сестрою ОСОБА_3 та троюрідною тіткою ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що в інший спосіб він не може довести своє право на спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , останнім місцем проживання якої була адреса: АДРЕСА_1 .
Вказував, що він є спадкоємцем померлої п`ятої черги за законом та в установленому законом порядку прийняв спадщину, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, земельних ділянок площею 0,10000 га та 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд та ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки площею 3,020 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території колишньої Войнихівської сільської ради Лубенського району, Полтавської області.
Проте, при зверненні до нотаріуса з питання оформлення своїх спадкових прав на спадкове майно постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у нього відсутні документи підтвердження родинних відносин між ним та спадкодавцем. 
Зазначав, що померла ОСОБА_12 була його троюрідною тіткою та троюрідною сестрою його батька, проте за відсутності документів на підтвердження даного факту, документом, на підставі якого він може оформити спадщину після смерті ОСОБА_12 є рішення суду про встановлення факту родинних відносин. 
Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 квітня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, є необґрунтованими, оскільки позивач не надав достатніх, належних та допустимих доказів в обґрунтування фактів наявності родинних зв`язків з особами, з якими пов`язано право на спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_12 . 
Не погодившись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Кузьмич Н. О. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що як підготовче засідання 13.03.2024, так і судові засідання 15.04.2024 та 25.04.2024 було проведено без участі сторін, які на прохання суду написали заяви про розгляд справи за їх відсутності, що позбавило позивача можливості заявити клопотання та допитати свідків, які були заявлені у позові. 
Крім того, представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності відповідача, відзив на позовну заяву не подавав, не заперечував проти задоволення позовних вимог, що на думку апелянта, свідчить про визнання позову відповідачем та є підставою для ухвалення судом рішення про задоволення позову.
Зазначає, що судом першої інстанції не встановлено у повному обсязі всі законні підстави, необхідні для задоволення позову та прийнято передчасне рішення про відмову у задоволенні позову, не враховано висновки Верховного Суду в аналогічних справах.
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
За правилами частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 в м. Лубни померла ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , про що 16.05.2023 Лубенським ВДРАЦС у Лубенському районі Полтавської області Східного Міжрегіонального управління юстиції вчинено актовий запис № 561 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 11).
Після смерті ОСОБА_12 відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складеться з: житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,40 га, що належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.05.2009; земельних ділянок площею 0,10000 та 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд та ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належали померлій ОСОБА_12 на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 795171 та ЯЛ № 795169 відповідно, земельної ділянки площею 3,020 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території колишньої Войнихівської сільської ради Лубенського району, Полтавської області та належала померлій ОСОБА_12 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 345409 (а. с. 13, 15, 16). 
Спадкова справа на майно померлої ОСОБА_12 була заведена приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Стромко І. В. за № 20/2023 за заявами про прийняття спадщини ОСОБА_1 від 18.05.2023 та ОСОБА_2 від 21.06.2023 (а. с. 58-73).
Постановою приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Стромко І. В. від 06.10.2023 відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_12 , у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні зв`язки з померлою, та наявністю спору про право між спадкоємцями (а. с. 25).
Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).
Таким чином, судовому захисту підлягає лише порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.
Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. 
За змістом частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.
У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт (частина перша статті 319 ЦПК України).
Згідно вимог статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
У справі, що переглядається апеляційним судом, позивач заявляє про своє право на спадкування після померлої  ІНФОРМАЦІЯ_8   ОСОБА_12  у п`яту чергу спадкування за законом та просить встановити юридичні факти родинних відносин, що підтверджують таке право.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
Згідно частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (частина друга статті 1223 ЦК України).
Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.
Таким чином, для спадкування у п`яту чергу за законом спадкоємець має довести наявність споріднення із спадкодавцем та ступінь такого споріднення, ураховуючи народження родичів, які віддаляють заявника від спадкодавця.
У п`яту чергу право на спадкування мають родичі четвертого-шостого ступеня споріднення, якщо відсутні спадкоємці перших чотирьох черг (родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення). До родичів четвертого ступеня споріднення належать діти рідних племінників та племінниць спадкодавця (двоюрідні онуки та онучки) і рідні брати та сестри його діда та баби (двоюрідні дід та баба). До родичів п`ятого ступеня споріднення належать діти його двоюрідних онуків і онучок (двоюрідні правнуки та правнучки), діти його двоюрідних братів та сестер (двоюрідні племінниці та племінники), діти його двоюрідних дідів та бабок (двоюрідні дядьки та тітки). Родичі шостого ступеня споріднення - це діти його двоюрідних правнуків та правнучок (двоюрідні праправнуки та праправнучки), діти його двоюрідних племінників та племінниць (троюрідні онуки та онучки), діти його двоюрідних дядьків та тіток (троюрідні брати та сестри).
Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2021 року у справі № 641/1082/20 (провадження № 61-17798св20), від 14 липня 2021 року у справі № 755/12382/17 (провадження № 61-19049св20), від 11 червня 2020 року у справі № 148/2025/17 (провадження № 61-39080св18), від 16 вересня 2019 року у справі № 204/5527/16-ц (провадження № 61-32011св18). 
Докази, що є у матеріалах справи, а саме: витяги з Державного реєстру актів цивільного стану про народження, про реєстрацію шлюбу та копії свідоцтв про народження спадкодавця ОСОБА_12 , а також позивача ОСОБА_1 , його батька ОСОБА_3 та баби ОСОБА_13 наявність родинних зв`язків між позивачем та спадкодавцем не доводять, оскільки надані докази не підтверджують, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , є матір`ю батька спадкодавця ОСОБА_12 - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , та що прабаба позивача - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 мають походження від одних батьків.
Крім того, факти родинних відносин, які просить встановити позивач, не створюють для нього правових наслідків спадкування після ОСОБА_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , оскільки троюрідні племінники не входять до кола спадкоємців за законом.
У разі доведеності факту родинних відносин між ОСОБА_11 та ОСОБА_14 родичами шостого ступеня споріднення були б діти останньої, як троюрідні брати та сестри спадкодавця ОСОБА_12 . 
Таким чином, наведені в апеляційній скарзі представника позивача доводи не спростовують висновку суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 та на порушення норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції, не вказують.
Апеляційна скарга є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню. 
Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кузьмич Наталії Олександрівни - залишити без задоволення.
Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 квітня 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя                                                         С. Б. Бутенко

Судді                                                                         О. І. Обідіна

Г. Л. Карпушин